OBH 2112/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Endrődi Zsuzsa

Az eljárás megindulása
	A panaszos azért fordult hozzám, mert a Budapesti Temetkezési Intézet Rt. (a továbbiakban: Intézet) kezelésében lévő Farkasréti Temetőben, ahonnan el akarta hozni hozzátartozói urnafülkében nyugvó hamvait, 8.610.- forintot kértek a hamvak kiadásáért. Kifogásolta továbbá, hogy az urnák elhelyezésekor erről a költségnemről nem tájékoztatták, és nem térítették vissza az urnafülke megváltási díjából visszajáró részt. A panaszos ahhoz kérte a segítségemet, hogy a jogtalanul felszámított költségeket kamataival együtt térítse meg az Intézet.

Érintett alkotmányos jogok:
•	A Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam. Ebből következik a jogbiztonsághoz való jog, jelen esetben a állampolgárnak a tisztességes eljáráshoz való joga. [Alkotmány 2. § (1) bek.]
•	A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelytől senkit nem lehet önkényesen megfosztani. Az emberi méltósághoz való jogból következik a hozzátartozók kegyeleti jog gyakorlásához való joga, amelyet a temetkezési szolgáltatások során tiszteletben kell tartani. [Alkotmány 54. § (1) bekezdés.] 

A megállapított tényállás, a vizsgálat megállapításai:
	A Panaszos 1970-ben illetve 1977-ben temette szüleit a kolumbáriumba. Legutóbb 1991-ben fizetett az urnafülkéért 2500.- Ft. megváltási díjat. Amikor 1999. március 8-án a lejárat előtt kikérte az urnákat, 8610.-Ft-t kellett fizetnie. Kérdésére, hogy mi történik, ha sem ezt, sem a megváltási díjat nem tudja kifizetni, azt a választ kapta, hogy a használati idő lejártakor a szüleit közös sírba helyezik. Azt is mondták, ha sokat gondolkozik még többet kell majd fizetnie a hamvak kiadásáért.  
Az ügyben hivatalom vizsgálatra kérte fel a Fogyasztóvédelmi Felügyelőséget. A Fogyasztóvédelmi Felügyelőség arról tájékoztatott, hogy felkérésére a vezérigazgató vizsgálatot tartott, és levélben tájékoztatta a panaszost a 8610.- forintos költség részletezéséről, és arról, hogy visszaküldték az urnafülke megváltási díjának időarányos részét, azaz 225.- Ft-t. Elnézést kért, hogy figyelmetlenségükkel gondot okoztak a panaszosnak.
A panaszos újabb beadványában továbbra is sérelmezte a szolgáltatás díját és azt, hogy sem a szülei temetésének a megrendelésekor, sem később a használati jog hosszabbításakor ilyen költségekről nem tájékoztatták. 
	A felmerült költségekről a temető irodavezetője sem tudott felvilágosítást adni. 
Továbbra is kérte, hogy az Intézet a jogtalanul felszámított költségeket kamatostul térítse vissza. 
	A panaszos újabb levelére megkerestem az Intézet megbízott vezérigazgatóját és kértem, hogy küldje el az érvényes árjegyzéket, mellékelve a szóban forgó szolgáltatás 1999. március 8-án érvényes árait is. 
A vezérigazgató elküldte az 1999. évi árjegyzék azon részét, amely a hamvak temetőből való kiadásának ÁFÁ-s árát tartalmazzák. Ez valóban 8610.- forint. 
Tájékoztatott arról is, hogy a fogyasztókat személyes megjelenésükkor, vagy telefonon történő érdeklődésükkor  tájékoztatják a kívánt szolgáltatás díjáról, és arról is, hogy amennyiben igénylik, a megváltási díj időarányos részét visszatérítik. A megrendeléseket felvevő dolgozók többszáz oldalas árjegyzékből végzik a munkájukat, ennek az árközlésnek a fogyasztók rendelkezésére bocsátása  technikailag nem kivitelezhető.

	A fentiekkel kapcsolatban a következő megállapításokat teszem: 
	A temetkezésről szóló 1999. évi XLIII. törvény 40. §-a szerint a sírhelyek(urnafülkék) megváltási árát a helyi önkormányzat rendeletében kell megállapítani. A temetkezési intézetek gazdasági társasággá való átalakulása után a szolgáltatás ellenértékét azonban a piac alakítja. A átalakulással egyidőben megszűnt az a jelentős állami támogatás, amit a temetkezési intézeteknek, mint állami vállalatoknak juttattak tevékenységük ellátásához. Ez a szolgáltatás árának jelentős emelkedéséhez vezetett. Így történt ez számos más közszolgáltatás területén is. Ma egy dupla urnafülke megváltási ára 19.000.- Ft. körül van. 1991-ben ez még csak 2500.- forint volt. Ez az összehasonlítás is jól szemlélteti az árak emelkedését. Az urna temetésével kapcsolatos szolgáltatás ára nem foglalhatja és nem is foglalja magában az urna kivételének költségeit.  A 2000-ben megállapított ár nem igazodhat, az 1991-ben fizetett szolgáltatási árakhoz, vagy megváltási díjakhoz. Azt sem lehet mondani, hogy a Temetkezési Intézet jogtalanul gazdagodik az emelt szolgáltatás árával, hiszen a temetőfenntartás költségeit neki is évről-évre az emelt árakon kell megfizetnie. Gondolok itt a megemelkedett energiaárakra, a munkabérre, vagy az Intézet által igénybevett szolgáltatások megemelkedett díjaira. 
Egyetértek a Fogyasztóvédelmi Felügyelet azon döntésével, hogy a panaszosnak jogosan csak a megváltási ár időarányos része jár vissza. Nem értek azonban egyet azzal, hogy erről az Intézet csak a Fogyasztóvédelmi Felügyelőség megkeresését követően intézkedett. Ugyancsak nem értek egyet azzal, hogy a Farkasréti Temető Irodájában nincs kifüggesztve a leggyakoribb szolgáltatások ára - ideértve a hamvak kiadásának költségét is -, továbbá az a tájékoztatás, hogy a fogyasztó kérésre megtekintheti az érvényes árjegyzéket, illetve visszaigényelheti a megváltási díj időarányos részét. A 8610.- Ft.-os szolgáltatási ár a panaszos nyugdíjának jelentős része. A további használati díjat megfizetni nem tudta, mert külföldön élő testvére, aki ebben segíthette volna, elhunyt. A panaszos arra hivatkozott, hogyha tudott volna az urnaelhelyezéskor, vagy a hosszabbításkor arról, hogy a hamvak kiadásának is jelentős szolgáltatási ára van, lehet, hogy más megoldást keresett volna. 

	Nem vitatom, hogy az az igény, hogy a lejárat előtt az urnafülkéből valaki az urnát hazavigye az összes urnafülke 1-2 %-ánál merül, fel, de bizonyára ennél többre tehető azon esetek száma, amikor az idős, beteg, nyugdíjas hozzátartozó a megváltási árat megfizetni nem tudja, ezért a hamvak kikérésére kényszerül. 
A szolgáltató mindenre kiterjedő együttérző tájékoztatása alkalmas csak arra, hogy a hozzátartozó megfontoltan és felelősen döntsön elhunyt szerettei földi maradványainak elhelyezéséről. 
Véleményem szerint a  szolgáltató jelenlegi tájékoztatási gyakorlata nem kellően szolgálja az előzőkben említett alkotmányos jogok érvényesülését, ezért fennáll e jogokkal kapcsolatos visszásság kialakulásának veszélye.

	Ennek elkerülése érdekében az alábbi ajánlást teszem:
	Felkérem a Budapesti Temetkezési Intézet Rt. vezérigazgatóját, hogy
•	a fenntartásában lévő temetőkben függessze ki a legfontosabb szolgáltatások árjegyzékét, azzal a tájékoztatással, hogy a fogyasztó a részletes árjegyzéket kérésére megtekintheti, továbbá, hogy a megváltási ár időarányos részét visszakérheti.
•	gondoskodjon arról,  hogy a sírhely megváltási díjának megfizetésekor a fogyasztót tájékoztassák arról is, hogy amennyiben a sírhely (urnafülke) használati jogának megszűnésekor a hamvakat kikéri, annak szolgáltatási díját külön meg kell fizetni.

Budapest, 2000. október 2.

Gönczöl Katalin