OBH 1910/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr Schilling Rezső

Az eljárás megindulása:
	A panaszos beadványában sérelmezte, hogy a Sarkadi Rendőrkapitányság beosztottai nem intézkedtek az üzletének bérletével  öszefüggő vita során,  továbbá nem folytattak nyomozást a férje sérelmére elkövetett önbíráskodás és az üzlet árúkészletének az ellenérdekű fél részéről történt ellopása miatt tett feljelentései alapján . 
	A TV-2 " Jó estét, Magyarország! " című műsorában 1999. október 13-án 21.45 órától riport hangzott el az ügyről, a videófelvétel a vizsgálat rendelkezésére áll.
	A panasz alapján alkotmányos jogok sérelmének gyanúja miatt vizsgálatot rendeltem el. Ennek során az ügyben  a Legfőbb Ügyésztől és a Sarkadi Rendőrkapitányság vezetőjétől tájékoztatást és  iratok megküldését  kértem.

Érintett alkotmányos jogok:
	Jogállamiság, jogbiztonság követelménye, ebből eredően a tisztességes eljáráshoz  való jog ( Alkotmány. 2.§ /1/ bek. )
	Jogorvoslathoz való jog ( Alkotmány. 57. § /5/ bek. )

Alkalmazott jogszabályok:
1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről (Ptk.)
	191. § (1) Akit birtokától megfosztanak vagy birtoklásában zavarnak, a jegyzőtől egy éven belül kérheti az eredeti birtokállapot helyreállítását vagy a zavarás megszüntetését.
	(3) A jegyző az eredeti birtokállapotot helyreállítja, és a birtoksértőt e magatartásától eltiltja, kivéve ha nyilvánvaló, hogy az, aki birtokvédelemért folyamodott, nem jogosult a birtoklásra, illetőleg birtoklásának megzavarását tűrni volt köteles. Határozatot hozhat továbbá a jegyző a hasznok, károk és költségek kérdésében is.
1973. évi I. törvény a büntetőeljárásró (Be.)
	5. § (1) A hatóságok feladata, hogy az eljárás minden szakaszában a tényállást alaposan és hiánytalanul tisztázzák, a valóságnak megfelelően állapítsák meg, a terhelő és mentő, valamint a büntetőjogi felelősséget súlyosító és enyhítő körülményeket egyaránt figyelembe vegyék. Fel kell deríteni azokat az okokat és körülményeket is, amelyek a bűncselekmény elkövetését közvetlenül lehetővé tették.
	(2) Az eljárásban részt vevő személyek az e törvényben meghatározott esetekben és módon kötelesek és jogosultak a bizonyításban közreműködni.
	(3) A büntetőeljárásban szabadon felhasználható minden olyan bizonyítási eszköz és bizonyíték, amely a tényállás megállapítására alkalmas lehet; a hatóságok ezeket egyenként és összességükben szabadon értékelik, és ezen alapuló meggyőződésük szerint bírálják el.
	12. § (1) Büntetőeljárást csak az e törvényben meghatározott feltételek alapján, bűncselekmény alapos gyanúja esetén és csak az ellen lehet indítani, akit bűncselekmény alapos gyanúja terhel.
	(2) A bírósági eljárást - ha e törvény kivételt nem tesz - nyomozás előzi meg.
	126. § (1) A feljelentés beérkezésétől számított három napon belül a nyomozás megtagadásáról vagy elrendeléséről kell határozni. Ha a feljelentés alapján ebben nem lehet megnyugtatóan állást foglalni, tizenöt napon belül a feljelentés kiegészítésének van helye. 

Ezt a határidőt a nyomozó hatóság vezetője indokolt esetben tizenöt nappal, ha pedig vizsgálatot kell tartani, további harminc nappal meghosszabbíthatja.
	(2) A feljelentés kiegészítése során a nyomozó hatóság
a) a feljelentett kivételével bárkitől okiratok és adatok rendelkezésére bocsátását, valamint felvilágosítás adását, a feljelentő vagy sértett állami szerv, társadalmi szervezet, szövetkezet vagy egyesület vezetőjétől, illetőleg a vizsgálatra jogosult szervtől vizsgálat tartását és a kár megállapítását kérheti;
b) a feljelentőt, illetőleg a sértettet meghallgathatja, a helyszínt megtekintheti és a feljelentettre vonatkozó hatósági vagy más nyilvántartás, illetőleg eljárás adatait felhasználhatja;
	127. § (1) A nyomozást határozattal meg kell tagadni, ha a feljelentésből vagy a feljelentés kiegészítése során szerzett adatokból megállapítható, hogy
a) a feljelentett cselekmény nem bűncselekmény, vagy a bűncselekmény alapos gyanúja hiányzik,

A vizsgálat megállapításai:
	A beadvány tartalma, a hozzá becsatolt és a bekért iratok, továbbá a kapott tájékoztatás alapján a  vizsgálatom során  a következőket állapítottam meg.
	A panaszos a Biharugra, Erzsébet utca 5. szám alatti üzlet bérletére az üzlet  tulajdonosával, a   Kőrösmenti  ÁFÉSZ-el  1991. július 15-én  kötött   szerződést.   A határozott idejű bérleti szerződés 1996. július 31-ig szólt, megkötésekor panaszosnak 21.000 Ft kauciót kellett kifizetnie.
	A panaszos által bérelt üzletet a   Kőrösmenti  ÁFÉSZ   a határozott ideig tartó bérleti szerződés lejártát követően   értékesíteni  kivánta, erről panaszost  1996. augusztus 29-én tájékoztatta. Az értesítés utal rá, hogy a szerződés lejártáról az ÁFÉSZ a panaszost korábban, szóban tájékoztatta, továbbá arra is, hogy a panaszoson kívül még egy személy pályázik az üzlet megvételére. Azt is közölték panaszossal, hogy az értékesítésig  a bérletet változatlan feltételekkel folytathatja.
	Az értékesítés során az üzlet tulajdonjogát nem a panaszos, hanem más személy szerezte meg. Erről az ÁFÉSZ a panaszost 1996. szeptember 3-án kelt levélben tájékoztatta és szeptember 30-i hatállyal a bérleti szerződést felmondta. Kérte a panaszost, hogy a bérlet lejárta napján az üzletet leltárilag adja át az új tulajdonosnak. Panaszos a kaucióra - mint bérleti díjra -hivatkozással kérte, hogy a bérletet november 30-ig folytathassa, de ehhez -a tulajdonjog változása  miatt- az ÁFÉSZ már nem járulhatott hozzá. Az elutasításról az ÁFÉSZ 1996. szeptember 23-án kelt levélben tájékoztatta a panaszost.
	A panaszos a megjelölt időpontban az üzletben nem jelent meg, az átadás meghiúsult. Az ÁFÉSZ 1996. október 3-án  ismét megkisérelte az üzlet átadását az új tulajdonosnak, de a panaszos  férje csak többszöri felszólításra jelent meg az üzletnél és az átadásra nem volt hajlandó. Ezért az új tulajdonos képviselője a zárat lecserélte, az ÁFÉSZ elnöke pedig a rácsot új lakattal látta el. A kulcsokat letétbe helyezték az új tulajdonos  birtokbavételének elősegítésére  megbízott KÁRON vagyonvédelmi Bt-nél. A panaszos férje a kialakult vita miatt videófelvételt készített az eseményekről, ezt a későbbiek során a vele szemben alkalmazott erőszak bizonyítására próbálta felhasználni. A felvétel azonban nem sikerült,  bizonyítékot nem szolgáltatott. A panaszos időközben telefonon értesítette a Zsadányí Rendőrörsöt, a bejelentésre rendőrök érkeztek az üzlethez, de a tájékozódást követően intézkedést nem kezdtek, felszólították a jelenlévőket a távozásra.
	Vizsgálatom során megállapítottam, hogy a helyszínen a rendőrök az intézkedést indokoltan és jogszerűen mellőzték, ugyanis polgári jogi jogvita eldöntésére a rendőrség nem illetékes,  birtokvédelmet  a Ptk. 191. §-a szerint a jegyzőtől kell kérni. Az eset során rendőri intézkedésre alapot adó cselekmény nem történt.
	A panaszos férje később az új lakatot levágta és az árúsítást tovább folytatták. Az új tulajdonos 1996. október 7-én ismét megkisérelte a birtokbavételt, erről a panaszost előzetesen táviratban értesítette. Panaszos ügyvédi tanácsra az átadáson nem jelent meg, ezért  az ÁFÉSZ elnöke és az új tulajdonos tanúk jelenlétében az álló és fogyóeszközöket, valamint az üzlet árúkészletét felleltározták, majd az árút felelős őrzés céljából egy másik üzlethelyiségbe szállították. Erről az új tulajdonos ügyvédje 1996. október 8-án tájékoztatta a panaszost, aki másnap válaszolt és az együttműködéstől elzárkózott.
	A panaszos 1996. október 3-án a Sarkadi Városi Ügyészségen önbíráskodás miatt feljelentést tett. A feljelentés szerint az nap a férjét erőszak alkalmazásával, vállal való lökdöséssel távolították el az üzletből és azt előle lezárták. Az ügyészség 1996. október 8-án az ügyben a feljelentés kiegészítését elrendelte és meghatározta az annak során végrehajtandó eljárási cselekményeket. Az ügyészi átiratot 1996. október 10-én iktatták a Sarkadi Rendőrkapitányságon, ahol a panaszost ugyanaz nap jegyzőkönyvileg meghallgatták. Ennek során a bolt  árúkészletének viszonylag nagy értékét azzal indokolta, hogy az árúkészletet október első napjaiban töltötték fel. Ez a nyilatkozat arra utal, hogy  a felmondás  és felszólítás ellenére az üzlet átadása nem állt szándékában.
	A panaszos 1996. október 9-én  - saját   elhatározásából - megjelent a Békés Megyei Rendőr-főkapitányságon és a hamis vád törvényes következményeire történt figyelmeztetés után az  állítólagos önbíráskodásra, továbbá az 1-1,2 millió Ft értékű bolti árúkészletének ismeretlen tettes részéről történt eltulajdonítására és annak ismeretlen helyen  történő tárolására vonatkozó feljelentést tett. A feljelentésben sérelmezte, hogy a rendőrség az ügyben nem tett semmit. A jegyzőkönyv utolsó bekezdésében viszont elismerte, hogy előző nap -azaz október 8-án- a volt üzletében dolgozó  személy is felszólította árúkészletének elszállítására. Erre a  tényre, továbbá  a  fentebb említett ügyvédi felszólításra és az arra adott válasz időpontjára tekintettel a főkapitányságon tett feljelentésnek a  lopásra vonatkozó része  megalapozatlannak tekinthető.
	A panaszos az ügyben 1996. október 25-én a Sarkadi Rendőrkapitányság vezetőjéhez, 1996. október 30-án  az Országos Rendőr-főkapitányság Panaszok és Bejelentések Irodájához intézett beadványában tényszerűtlenül azt állította, hogy a rendőrségen "hivatalosan" nem hallgatják meg. Ezzel szemben a rendelkezésre álló iratok szerint korábbi meghallgatásairól két esetben is jegyzőkönyv készült, továbbá az ügyészségen tett feljelentése is rendelkezésre állt.
	A Sarkadi Rendőrkapitányság a feljelentés kiegészítése keretében valamennyi, az 1996. október 3-án történt eseménynél szereplő személyt meghallgatta. A meghallgatott 13 személy közül a vállal való lökdösésre - mint erőszakra - vonatkozó állítás csak az eseménynél jelen nem levő panaszos és a férje részéről hangzott el, azt még a panaszos férjének testvére sem állította. A beszerzett adatok alapján az erőszak alkalmazása nem nyert bizonyítást, és tisztázható volt, hogy nem  történt lopás, a panaszos üzleti árúkészletének elszállítására  a Polgári Törvénykönyv szerinti felelős örzés alkalmazásának keretében került sor. 
	A feljelentés kiegészítése során beszerzett adatok alapján a Sarkadi Rendőrkapitányság  380/1996. bü. szám alatt, 1996. október 25-én a nyomozást bűncselek-
mény alapos gyanújának hiányában megtagadta. A határozat ellen a panaszos részéről bejelentett jogorvoslatot  a Sarkadi Városi Ügyészség B. 251/1996 szám alatt elutasította.
	Újabb panasz alapján az üggyel a Békés Megyei Főügyészség is foglalkozott, A panaszosnak 1997. január 8-án küldött értesítésben arról tájékoztatták, hogy a főügyészség a Sarkadi Rendőrkapitányság és a Sarkadi Városi Ügyészség döntését törvényesnek és megalapozottnak találta. 
	A vizsgálatom során beszerzett iratok szerint a bérleti viszonyt az ÁFÉSZ jogszerűen szüntette meg.  Ezt a megállapítást  a Békés Megyei Bíróság 3.Gf. 40.155/1997/4. számú, 1998. január 13-án kelt jogerős itélete alátámasztja. Az itélet indokolása szerint az üzlet bérleti joga ugyan nem szűnt meg 1996. július 31-én, de nem is alakult át határozatlan idejű szerződéssé, mert a felek megállapodása  szerint  a   panaszos  a  bérletet  feltételtől  függően (az üzlet értékesítéséig) folytathatta. A feltétel bekövetkezése esetén a szerződés hatálya megszűnik és ehhez semmiféle külön jognyilatkozatra nincs szükség, ezért az ÁFÉSZ "felmondása" jogszerúsége a perben irreleváns. Erre tekintettel a panaszost birtokvédelem nem illette meg.
	A panaszosnak egy másik üzletéből 1997. szeptember hónapban ismeretlen személyek az eladó jelenlétében különböző játékokat,  akkori bejelentés szerint mintegy 5-7.000 Ft értékben eltulajdonítottak. Az eladó jelzésére a panaszos telefonon értesítette a zsadányi rendörörsöt, ahonnan az örsparancsnok és egy beosztottja a helyszinre ment. Tájékozódás után a gyanúsított személyeket igazoltatták, a csoportot szállító autóbuszt átkutatták, de az eltulajdonított tárgyakat nem találták meg. Az ügyben további intézkedést nem tettek, iratokat nem készítettek.
	Az üzlet eladója - panaszos sógornője - az intézkedés elmulasztásáért  1999. február 16-án  tett feljelentést  az örsparancsnokkal szemben, de az ellopott tárgyakat megnevezni és értéküket meghatározni már nem tudta. Emlékezet alapján a rendőrök nevezték meg a tárgyakat, amelyek értékét eseti szakértő 2.650 Ft-ra, szabálysértési értékhatáron belüli összegre becsülte. A mulasztásért az örsparancsnokot figyelmeztetésben részesítették arra tekintettel, hogy az esemény idején és helyszinén mindent megtett az elkövetők felderítése érdekében. A mulasztás miatti fegyelmi felelősségrevonás lehetősége az esemény óta eltelt időre figyelemmel ekkor már elévült A szabálysértés ügyében a Sarkadi Rendőrkapitányság Bűnügyi Osztályának vezetője1999. február 22-én eljárást megszüntető határozatot hozott, részben a tettes ismeretlensége, részben elévülés miatt. A határozat ellentmondásos, mert egyrészt az eladó hat nappal korábbi feljelentésére utal, másrészt felsorolja azt, hogy a cselekmény időpontjában a rendőrök milyen intézkedéseket tettek. A határozat ellen bejelentett panaszt a Békés Megyei Rendőr-főkapitányság Közrendvédelmi Osztályának vezetője elutasította.
	A panaszos férje az 1996. október 3-i "önbiráskodási" ügyben az ügy előadójával szemben hivatali visszaélés miatt 1999. február 18-án tett feljelentést a Békés Megyei Ügyészségi Nyomozó Hivatalnál. A nyomozó hivatal a feljelentés kiegészítését követően Ny.31/1999. szám alatt a nyomozást megtagadta. Határozatában megállapította, hogy az önbíráskodási ügyben a Sarkadi Rendőrkapitányság a nyomozást lefolytatta. Az a videófelvétel, amelyet a panaszos férje az önbíráskodás bizonyítékaként a nyomozó hivatalnak átadott, csak néhány másodperces, értékelhetetlen felvételt tartalmazott, ezért az ügy előadója a kazetta átvételének megtagadásával nem követett el mulasztást, mert bizonyítékként az átvétel ellenére sem lehetett volna figyelembe venni. (A rendelkezésre álló iratok szerint az ügy előadója a kazetta átvételét azért tagadta meg, mert a panaszostól és férjétől is arról értesült, hogy a felvételen csak a hanganyag sikerült, ezért bizonyítékként nem használható.)

A határozat ellen bejelentett panaszt a Békés Megyei Főügyészség elutasította, majd ismételt panasz alapján a Legfőbb Ügyészség  Nyomozás Felügyeleti Főosztály az ügyet felülvizsgálta. Álláspontja szerint az ügyben az ügyészi szervek törvényesen döntöttek.
	A vizsgálatom során beszerzett valamennyi iratra és adatra figyelemmel megállapítottam, hogy a panaszos által sérelmezett ügyben a jogállamiság, jogbiztonság elve, továbbá a panaszosnak a jogorvoslathoz való törvényes joga nem sérült. Bejelentései, feljelentései alapján a hatóságok a szükséges intézkedéseket megtették, a döntések elleni jogorvoslataival pedig a törvényben biztosított lehetőségeken túlmenően is foglalkoztak. Ezért vizsgálatomat alkotmányos visszásság hiányában lezártam.

Budapest, 2000. január 17.

Dr. Polt Péter