OBH 1753/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr Schilling Rezső

Az eljárás megindulása:
	Panaszos beadvágnyában sérelmezte, hogy előzetes letartóztatásának megszüntetése iránti és a Budaörsi Ügyészséghez címzett kérelmét 1999. március 12-én a Budaörsi Rendőrkapitányság épületében az ügy vizsgálója azzal a megjegyzéssel "hogy nem is tudja, továbbítsa-e vagy nem", panaszos előtt széttépte.
	A panaszban foglaltak alapján alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság   gyanúja miatt vizsgálatot rendeltem el, melynek keretében a Budaörsi Rendőrkapitányság vezetőjét az ügy kivizsgálására és a megállapításokat alátámasztó iratok másolatának megküldésére kértem fel.

Érintett alkotmányos jogok:
	Embertelen, megalázó bánásmód tilalma ( Alkotmány 54. § /2/ bek. )
	Jogorvoslathoz való jog ( Alkotmány. 57. § /5/ bek. )
	Tisztességes eljárás követelménye (Alkotmány 2. § / 1 / bek.)

Alkalmazott jogszabályok:
	1973. évi I. törvény a büntetőeljárásról
. 84. §].
	93. § (1) Az előzetes letartóztatás elrendeléséről a bíróság végzéssel határoz.
	95. § (1) A vádirat benyújtása előtt elrendelt előzetes letartóztatás az elsőfokú bíróságnak a tárgyalás előkészítése során hozott határozatáig, de legfeljebb egy hónapig tart. Az előzetes letartóztatást a helyi bíróság egy alkalommal, legfeljebb két hónappal meghosszabbíthatja. Három hónap eltelte után az előzetes letartóztatást a megyei bíróság egyesbíróként eljárva, két alkalommal, legfeljebb az előzetes letartóztatás elrendelésétől számított egy év elteltéig meghosszabbíthatja. Ezt követően az előzetes letartóztatást a Legfelsőbb Bíróság hosszabbíthatja meg.
	96. § (1) A hatóságoknak arra kell törekedniük, hogy az előzetes letartóztatás a lehető legrövidebb ideig tartson. Ha a terhelt előzetes letartóztatásban van, az eljárást soron kívül kell lefolytatni.
	(2) Az előzetes letartóztatást nyomban meg kell szüntetni, ha elrendelésének oka megszűnt, vagy tartama meghosszabbítás nélkül lejárt. Az előzetes letartóztatás megszüntetésére a vádirat benyújtásáig az ügyész is jogosult.
	19/1995. (XII. 13.) BM rendelet a rendőrségi fogdák rendjéről 
	4. § Panaszt és kérelmet a fogvatartott naponta terjeszthet elő. A beadványok elkészítésének, illetőleg az elbírálásukra jogosult szervekhez való eljuttatásuk feltételeiről a fogvatartásért felelősnek kell gondoskodnia.
	6. § (1) A fogvatartott levelezése a fogvatartás alapjául szolgáló eljárást folytató szerv képviselője által ellenőrizhető, ha az eljárás adatai az Rtv. 18. §-ának (3) bekezdésében meghatározott érdekek sérelmét valószínűsítik. Az ellenőrzés tényét a fogvatartottal közölni kell.
	(2) A fogvatartottnak a védőjéhez, a fogvatartás alapjául szolgáló ügyben eljáró jogi képviselőjéhez, a hatóságokhoz és az emberi jogok védelmét ellátó szervezetekhez küldött levelei nem ellenőrizhetők.
	(4) Haladéktalanul továbbítani kell
	a) a 3. § (4) bekezdésében meghatározott címzett részére szóló levelet,
b) a fogvatartással kapcsolatos panaszt tartalmazó, a fogvatartás ellenőrzésére jogosult rendőri, ügyészi, bírói vagy más illetékes szervhez intézett levelet.

A vizsgálat megállapításai:
	A panaszban foglaltak, a Budaörsi Rendőrkapitányság vezetőjétől kapott tájékoztatás és az iratmásolatok alapján vizsgálatom során a következőket állapítottam meg:
	Panaszos ellen  lopás elkövetésének alapos gyanúja miatt 787/1999. bű. szám alatt a Budaőrsi Rendőrkapitányság 1999. február 18-án - őrizetbevétele mellett - nyomozást rendelt el, a következő napon pedig a bíróság elrendelte előzetes letartóztatását is. Fogvatartásának helye a Budapesti Rendőr-főkapitányság  Budapest VIII. ker. Tolnai utcai épülete volt.
	Az ügyben eljáró rendőrtiszt intézkedésére a panaszost 1999. március 12-én folytatólagos gyanúsítotti kihallgatása céljából a Budaörsi Rendőrkapitányságra szállították.
	Az ügyben  megállapítottam, hogy panaszosnak a fogvatartása megszüntetésére irányuló és a Budaörsi Ügyészséghez címzett beadványát  - amely keltezést nem tartalmazott -  a fogdából 1999. március 8-án  továbbították és az 1999. március 11-én, a BM Futárszolgálat útján érkezett a Budaőrsi Rendőrkapitányságra. Az ügy előadója a panaszos szabadlábra helyezési kérelmét 1999. március 12-én, 15.00 óra körüli időpontban kapta kézhez, ebben az időpontban panaszos folytatólagos kihallgatása már befejeződött.
	A  Budaörsi Rendőrkapitányság a szóban forgó kérelmet - elbírálás céljából -1999. március 19-i keltezésű átirattal küldte meg a helyi ügyészségnek. Az ügyészségen a beadványt 1999. március 26-án érkeztették. Az átiratra - melynek tárgya " iratok megküldése " - kézzel írva szerepel, hogy " irat nem érkezett, csak a kérelem."
	Az ügyészség a  kérelemet saját hatáskörében  nem bírálta el, hanem a szabadlábra helyezési kérelem elutasítására irányuló javaslattal  1999. április 12-én megküldte a Budaörsi  Városi Bíróságnak. A bíróság a kérelmet április 19-én kelt Bk. 7/1999/13. számú végzésével elutasította.
	Tekintettel arra hogy az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 29. § /1/  bekezdés f./ pontja alapján  a bíróságok tevékenységének illetve döntésének vizsgálatára az országgyűlési biztosnak nincs hatásköre, a bíróság szóban forgó végzésének jogszerűségét nem vizsgáltam
	Fentiek alapján megállapítottam, hogy a panaszos kérelmét az ügy előadója továbbította, azt el is bírálták.
	Megkeresésemre a Budaörsi Rendőrkapitányság vezetője úgy foglalt állást az ügyben, hogy a nyomozó szerv részéről mulasztás nem történt, az ügyintéző a panaszos kérelmét a kézhezvételtől számított negyedik munkanapon továbbította az ügyészségre, ami szerinte megfelel a  rendőrségi fogdák rendjéről szóló 19/1995. (XII. 13.) BM  rendelet  6. § /4/  bekezdés b./ pontja előírásának, amely úgy szól, hogy haladéktalanul továbbítani kell  a fogvatartással kapcsolatos panaszt tartalmazó, a fogvatartás ellenőrzésére jogosult rendőri, ügyészi, bírói vagy más illetékes szervhez intézett levelet.
A kapitányság vezetőjének válaszát tudomásul vettem. Álláspontjával ellentétben azonban megállapítottam, hogy a panaszos ellen folyamatban volt büntetőeljárás ügyintézője a panaszos szabadlábra helyezési kérelmét késedelmesen, nem a fent említett jogszabály előírása  szerint,  tehát  nem  "haladéktalanul" továbbította, sőt a kérelmet az ügyészségre a nyomozati iratok nélkül küldte meg. Ez tovább késleltette a beadvány érdemi elbírálását tekintettel arra, hogy az ügyészség a kérelmet az iratok nélkül nem tudta elbírálni, gondoskodnia  kellett az iratok beszerzéséről.
	A panaszos bűnügyében eljáró vizsgáló a jogszabályok előírásainak figyelmen kívül hagyásával, a panaszos jogorvoslati kérelme elbírálásának indokolatlan késleltetésével megsértette az Alkotmány 57. § /5/ bekezdésben biztosított, törvényen alapuló jogorvoslathoz való jogot.
	Vizsgálatom során megállapítottam, hogy a panaszos azon állítása, mely szerint szabadlábra helyezési kérelmét az ügy előadója széttépte, nem volt megalapozott. Ezt bizonyítja, hogy ha késedelmesen is, de a kérelmet az illetékes  bíróság elbírálta.
Megjegyzem, hogy nem vizsgáltam azt, hogy a panaszos elött milyen papírt vagy iratot tépett szét a nyomozó. Ezt azért mellőztem, mert az  országgyűlési biztos nem nyomozó hatóság, nincs lehetősége arra, hogy a büntetőeljárásról szóló törvényben biztosított bizonyítási eszközök alkalmazásával valaminek a megtörténtét, vagy annak ellenkezőjét bebizonyítsa.
	Szükségesnek tartom megjegyezni, hogy jelen panaszhoz hasonló beadvány  alapján az  állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettese már folytatott vizsgálatot. Az OBH 7106/96 sz. jelentésben ajánlást tett az  Országos Rendőr-főkapitányság vezetőjének a  fogvatartottak levelezési jogára vonatkozó részletesebb szabályok kidolgozására. A címzett az ajánlást elfogadta. Ezért ezzel kapcsolatban ajánlást nem tettem. Tekintettel azonban arra, hogy az ajánlást az Országos-Rendőr-főkapitányság vezetője nem teljesítette, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 17. § /1/  bekezdése alapján   kérem az országos rendőrfőkapitányt, hogy a szóban forgó ajánlás megvalósítását tekintse soron kívüli feladatának.
	Az ügyben feltárt alkotmányos visszásságra figyelemmel az  állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 21. § /1/ bekezdése alapján kezdeményezem, hogy a Budaörsi Rendőrkapitányság vezetője rendeljen el vizsgálatot a rendőrkapitányság 787/1999. bű. számú  ügye előadójának esetleges felelőssége megállapítására és annak eredményétől függően tegye meg a szükséges intézkedéseket.

Budapest, 1999. december 30.

Gönczöl Katalin