OBH 1725/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Kristó Annamária

Az eljárás megindulása:

A panaszos Hivatalomhoz benyújtott beadványában előadta, hogy 38 év szolgálati idővel ment nyugdíjba, majd ezután még 15 évet dolgozott és munkabéréből adót, tb-járulékot fizetett.

A panaszos előadta, hogy dokumentumokkal alátámasztott kérelemmel fordult a Csongrád Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatósághoz nyugdíjemelés, nyugdíjalap módosítás céljából. 

A panaszos beadványában azt sérelmezte, hogy ügyében sem elutasító, sem megállapító határozatot, de még tájékoztatást sem kapott. 

Érintett alkotmányos jog:

A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam. (Alkotmány 2. § (1) bekezdés)

A Magyar Köztársaságban a törvényekben meghatározottak szerint mindenki  jogorvoslattal élhet olyan bírói, államigazgatási vagy más hatósági döntés ellen, amely jogát vagy jogos érdekét sérti. (Alkotmány 57. § (5) bekezdés)

Az ügy jogszabályi háttere:

Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény
4. § (1) A közigazgatási szerv a hatáskörébe tartozó ügyben az illetékességi területén köteles eljárni. Ha e kötelességének nem tesz eleget, erre a felettes szerve - kérelemre vagy hivatalból - utasítja.
13. § (1) Az államigazgatási eljárás az ügyfél kérelmére, bejelentésére, nyilatkozatára (a továbbiakban: kérelem) vagy hivatalból indul meg. A felettes szerv a közigazgatási szervet az eljárás megindítására vagy folytatására utasíthatja.
42. § (1) A közigazgatási szerv mind az ügy érdemében, mind az eljárás során eldöntendő kérdésekben határozatot hoz.
62. § (1) Az ügyfél az ügy érdemében hozott első fokú határozat ellen fellebbezhet. A fellebbezés joga megilleti azt is, akire a határozat rendelkezést tartalmaz.

Megállapított tényállás és a vizsgálat megállapításai:

A panaszos részére a Vám- és Pénzügyőrség Országos Parancsnoksága 1979. július 1-től szolgálati nyugdíjat állapított meg. A panaszos nyugdíjasként kérte nyugdíja kiegészítését figyelembe véve a nyugdíjasként szerzett szolgálati időt.

Vizsgálatom során megkerestem a Csongrád megyei nyugdíjbiztosítási Igazgatóság vezetőjét.

A megkeresésemre kapott válaszból megállapítottam, hogy a panaszos kérelmet nyújtott be a panaszolt szervhez, amelyben nyugdíjasként ledolgozott munka alapján kérte a nyugdíj-kiegészítést.

Megkeresésemet követően a panaszolt szerv a kérelemhez csatolt adatok kiegészítése céljából megkereste a Vám- és Pénzügyőrség Országos Parancsnokságát. A Parancsnokság csak a megsürgetett adatkérésre válaszolt. 

A Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság a korábbi nyugdíj folyósítására vonatkozó igazolás birtokában tudta csak érdemben elbírálni a benyújtott kérelmet.

A kérelem elbírálása során megállapították, hogy a társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. törvény rendelkezései nem teszik lehetővé a szolgálati nyugdíj helyett az öregségi nyugdíj megállapítását A panaszos nyugdíjasként munkában töltött idő alatt szolgálati időt nem szerzett, tekintettel arra, hogy a már megállapított szolgálati nyugdíját a munkaviszony alatt folyamatosan, korlátozás nélkül folyósították.

Vizsgálatom során megállapítottam, hogy a panaszos ügyében eljáró hatóság a kérelem elbírálására az államigazgatási eljárásról szóló törvényben meghatározott határidőt nem tartotta be, a panaszost nem tájékoztatták az elhúzódó eljárás okáról.

A 72/1995. (XII.15.  AB határozat elvi éllel szögezte le:

"Az Áe. 15. §-a fő szabályként azt írja elő, hogy az államigazgatási szervnek vagy államigazgatási ügy intézésére feljogosított más szervnek az érdemi határozatát "a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül" meg kell hoznia.

Az államigazgatási eljárást szabályozó törvények nem biztosítanak sem jogorvoslati lehetőséget, sem más hatékony jogi eszközt - még a kérelemre indult eljárásokban sem - az ügyfélnek arra, hogy a közigazgatási határozat meghozatalát - a jogszabályokban előírt elintézési határidő huzamos idejű elmulasztása okán - kikényszeríthesse. Nincs alanyi joga a kérelmezőnek arra, hogy a közigazgatás hallgatása esetén ügyének eldöntése érdekében valamilyen jogorvoslattal élhessen. A döntés hiánya miatt nem nyújthat be fellebbezést, s nem kérhet bírósági felülvizsgálatot sem. Ezen jogorvoslati eszközök igénybevételét ugyanis a törvények - kiemelten az Áe. 62., 71. és 72. §-ai - csak a már meghozott határozat megtámadása céljából teszik lehetővé.

A közigazgatási eljárásban az ügyintézési határidők betartásának garanciális jelentősége van.

Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállam fogalmának egyik feltétlen ismérve a jogbiztonság. A jogbiztonságnak viszont elengedhetetlen követelménye, hogy a jogalkalmazói magatartás - adott esetben: az államigazgatás és az önkormányzat döntési feladat- és hatáskörébe tartozó ügy törvényi szabályozás szerinti elintézésének időtartama - előre kiszámítható legyen. Az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy hatáskörét gyakorolja, azaz illetékességi területén a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon."

Megállapítottam, hogy a vizsgált ügyben a hatóság hallgatása az Alkotmányban biztosított  jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonsághoz fűződő, valamint a jogorvoslati joggal összefüggésben visszásságot okozott.

Vizsgálatom során megállapítottam azt is, hogy a megkeresett szerv vezetője észlelte az eljárási hibákat, az ügyben eljárt munkatársak mulasztását, és saját hatáskörében intézkedett a határozat soron kívüli kiadásáról. Tekintettel arra, hogy a panaszolt szerv vezetője saját hatáskörében orvosolta az alkotmányos visszásságot, és megtette a kellő intézkedést az ügyben ajánlást nem teszek. 

Azonban felhívom a Csongrád Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság vezetőjének a figyelmét arra, hogy a jövőben nagyobb körültekintést fordítsanak a beérkező kérelmek elintézésének törvényes határidejére, valamint az elhúzódó eljárás során tegyenek eleget tájékoztatási kötelezettségüknek.

Budapest, 2000. március 31.

Dr. Polt Péter