OBH 1459/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Dr. Kántor Ferenc

Eljárás megindítása

Panaszos az Országgyűlési Biztosok Hivatalához intézett beadványában sérelmezte, hogy a Balatonfőkajári Önkormányzat (Önkormányzat) "... az 1999. évre 4.000 forintról 12.000 forintra emelte a kommunális adót. A helybelieknek ebből 5.000 forintot elenged ..."

A rendelkezésemre álló iratok alapján a jogbiztonság (Alkotmány 2. § (1) bekezdés), valamint a hátrányos megkülönböztetés tilalmának (Alkotmány 70/A. § (1) bekezdés) sérelmére lehetett következtetni, ezért az ügyben vizsgálatot rendeltem el.

Iratok megküldése és tájékoztatás céljából megkerestem a települési önkormányzat jegyzőjét (jegyző), valamint a Veszprém Megyei Közigazgatási Hivatalt (Hivatal) is.

Megállapított tényállás

A Budapesten állandó lakással rendelkező panaszosnak, mint beadványában írja: "Balatonfőkajáron" van egy ...."háza", ahol ..."kizárólag félévet tölt." Azt sérelmezi, hogy "Az Önkormányzat 1999. évre 4.000 forintról 12.000 forintra emelte a kommunális adót. A helyi lakosoknak ebből 5.000 forintot elenged ...."

Az Önkormányzat "A magánszemélyek kommunális adójáról szóló 25/1995. (XII. 18.) ÖR számú (ÖR), 1996. január 1. napjától hatályos rendeletének az adó mértékét megállapító 8. § (1) bekezdése úgy szól hogy: "Az adókötelezettség alá eső építmény után a kommunális adó évi összege 4.000 forint. "

Az Önkormányzat, a 11/1998. (XII. 1.) ÖR számú (ÖRN) és 1999. január 1. napjától hatályos rendeletével a már hivatkozott rendeletének (ÖR) 8. § (1) bekezdésében foglalt adó mértékét évi 12.000 forintra emelte fel, s a rendelet szabályai közé egyebek mellett 8/A. § (1) bekezdéseként a következő rendelkezést iktatta be: "Azok az adóalanyok, akik a naptári év első napján Balatonfőkajár községben állandó bejelentett lakcímmel rendelkeznek, a 8. § (1) bekezdésében meghatározott adó vonatkozásában 5.000 forint kedvezményben részesülnek."

Megkeresésemre a Hivatal vezetője az Önkormányzat rendeletével kapcsolatos álláspontját kifejtve arról tájékoztatott, hogy  az Önkormányzat hivatkozott rendeletét törvényességi szempontból ismételten felülvizsgálta, s azt törvényesnek találta. 

Az Önkormányzat jegyzőjének tájékoztatása szerint: "Községünkben egyre több az  olyan ingatlantulajdonos, aki  telkét, házát kifejezetten nyaralási, pihenési célra használja. Ők Balatonfőkajár községben nem rendelkeznek állandó bejelentett lakcímmel, ennek "köszönhetően" utánok állami normatívában semmilyen jogcímen nem részesülünk. Bár igénybe veszik az Önkormányzat által biztosított szolgáltatásokat (egészségügyi ellátás, közvilágítás, közlekedés, vízellátás, stb.), az ezekhez szükséges anyagi fedezetet kizárólag saját bevételeinkből tudjuk csak megteremteni. Az Önkormányzatok egyik legfontosabb bevételi forrása sajnos a helyi adó, ennek hiányában működésképtelenné válnak a települések."

Jogszabályi háttér és a vizsgálat megállapításai:

Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése kimondja: "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.”

Az Alkotmány 70/A. § (1) bekezdése azt rendeli, hogy: "A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül.”

A (2) bekezdés rögzíti: "Az embereknek az (1) bekezdés szerinti bármilyen hátrányos megkülönböztetését a törvény szigorúan bünteti."

Az Alkotmány 44. §-a (1) bekezdése és annak d) pontja szerint: "A helyi képviselőtestület: törvény keretei között megállapítja a helyi adók fajtáit és mértékét, ...”

A helyi adókról szóló 1990. évi C. törvény (Hatv.) 2. §-a úgy szól, hogy: "Az önkormányzat adómegállapítási joga az e törvényben meghatározott adóalanyokra és adótárgyakra terjed ki."

A helyi önkormányzat adómegállapítási jogának és e tárgyban rendeletalkotási jogkörének terjedelmét a Hatv. 6. §-a állapítja meg. E szerint: "Az önkormányzat adómegállapítási joga arra terjed ki, hogy:
a) az 5. §-ban meghatározott adókat vagy ezek valamelyikét bevezesse, a már bevezetett adót hatályon kívül helyezze, illetőleg módosítsa, azonban az évközi módosítás naptári éven belül nem súlyosbíthatja az adóalanyok adóterheit,
b) az adó bevezetésének időpontját és időtartamát (határozott vagy határozatlan időre) meghatározza,
c) az adó mértékét a helyi sajátosságokhoz, az önkormányzat gazdálkodási követelményeihez és az adóalanyok teherviselő képességéhez igazodóan - e törvényben meghatározott felső (adómaximum) határokra figyelemmel - megállapítsa,
d) az e törvény második részében meghatározott mentességeket további mentességekkel, illetőleg kedvezményeket további kedvezményekkel kibővítse,
e) e törvény és az adózás rendjéről szóló törvény keretei között a helyi adózás részletes szabályait meghatározza."

A Hatv. most idézett rendelkezéseinek helyes értelmezése szerint: a helyi önkormányzat az adómegállapítási joga körében - a törvény keretei között - széles körű döntési szabadsággal rendelkezik a helyi adópolitika kialakítására. A helyi adók körében az adómentességek és adókedvezmények megállapításának joga a helyi önkormányzat adómegállapítási jogának egyik részjogosítványa. Az adómentességek, kedvezmények meghatározása során az önkormányzat a helyi sajátosságokat, gazdaságpolitikai, adópolitikai szempontokat a lakosság szociális körülményeit mérlegelve szabadon dönt arról, hogy az adóalanyok mely csoportját vonja az általánostól eltérő, kedvező megítélés alá, az adóalanyok mely csoportja számára nyújt adómentességet, adókedvezményeket.

Panaszos által feltüntetett sérelem - azaz, hogy az Önkormányzat hivatkozott rendelkezése az Alkotmány 70/A. §-ába ütköző, alkotmányellenes megkülönböztetést tesz az adó mértéke tekintetében az állandó balatonfőkajári lakosok és a Balatonfőkajáron állandó lakóhellyel nem rendelkező ingatlan tulajdonosok között - nem helytálló a következők miatt: 

Mint az Alkotmánybíróság a 670/B/1997. AB sz. határozatában is rámutatott: az Alkotmány 70/A. § (1) bekezdése nem mindenfajta megkülönböztetést tilt.  
"Az alkotmányi tilalom elsősorban az alkotmányos alapjogok tekintetében tett megkülönböztetésekre vonatkozik abban az esetben, ha a megkülönböztetés nem alapvető jog tekintetében történt, a megkülönböztetés alkotmányellenessége akkor állapítható meg, ha az önkényes, az emberi méltósághoz való jogot sérti." 

Megkeresésemre a jegyző által adott tájékoztatóból kiderül, hogy a balatonfőkajári állandó lakosok számára nyújtott adókedvezmény indoka: A Balatonfőkajáron lakóhellyel nem rendelkező ingatlantulajdonosok után a helyi önkormányzat  nem részesül normatív támogatásban a központi költségvetésből annak ellenére, hogy ők ugyanúgy használói a város infrastruktúrájának (egészségügyi ellátás, közvilágítás, közlekedés, vízellátás, stb.), mint az állandó lakosok.

A vizsgálat megállapítása szerint a helyi önkormányzat a Hatv. idézett 6. §-a alapján a  helyi sajátosságokat, az adóalanyok teherbíró képességét és az önkormányzat gazdálkodási érdekeit szem előtt tartva élt adómegállapítási jogával. A helyi adópolitika kialakítása során az Önkormányzatnak módjában áll az is, hogy az adószabályok megalkotása során kedvezménybe részesítse a település területén állandó lakóhellyel rendelkező adózókat. Az ÖR vitatott rendelkezése az Önkormányzat gazdálkodási követelményei és a helyi sajátosságokon alapuló helyi adópolitikai döntés tartalmaz. Az alkalmazott megkülönböztetésnek ésszerű indokai vannak, így az nem tekinthető önkényesnek, az Alkotmányban szabályozott diszkrimináció tilalmába ütköző megkülönböztetésnek. Ellenkezőleg, a kifogásolt rendelkezés nem a Balatonfőkajáron állandó bejelentett lakással nem rendelkezőkkel szemben alkalmazott hátrányos megkülönböztetés, hanem az állandó lakosok részére alkotmányos célból nyújtott kedvezmény, mely az Alkotmány 70/A. §-ával összefüggésben visszásságot nem okoz.
S mivel az önkormányzat jegyzőjének panaszos évi kommunális adóját 12.000 Ft-ban kivető 1025/1999. számú határozata - a már hivatkozott törvények és önkormányzati rendeletek alapján történt - ezért a jegyző határozata a jogbiztonsághoz való joggal összefüggésben (Alkotmány 2. § (1) bekezdés) sem vet fel visszásságot.  Ezért panaszos beadványát a felhívott alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság hiányában el kellett utasítanom.

Jelentésem egy példányának megküldésével Panaszost, a Jegyzőt, valamint a Hivatalvezetőt is tájékoztattam. 

Budapest, 1999. december 3.

Gönczöl Katalin