OBH 1441/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Kristó Annamária

Az eljárás megindulása:
A panaszos Hivatalomhoz benyújtott beadványában előadta, hogy 5475/98. vizsgálati naplószám alatt az APEH Heves Megyei Igazgatósága adóellenőrzést végzett nála.

A Panaszos azt sérelmezte, hogy az adóigazgatási eljárás során nem kapta meg jogai és kötelezettségei gyakorlásához szükséges információkat. Előadta továbbá, hogy számos esetben élt panasszal, de egyetlen esetben sem indokolták meg panasza elutasításának okát. Sérelmezte azt is, hogy számos esetben ugyanaz volt az ügyintéző a jogsértések elkövetésénél, mint a kivizsgálásnál. Sérelmezte azt is, hogy az APEH Elnöki Titkárságához intézett közérdekű bejelentésére nem kapott választ.

Beadványában előadta azt is, hogy az ellene folytatott adóellenőrzési eljárás és határozathozatal indokolatlanul elhúzódott, hónapok óta nem kapja kézhez az I. fokú határozatot és nem tud élni törvényes jogorvoslati lehetőségeivel.

Érintett alkotmányos jog:
A jogállamiságból fakadó jogbiztonsághoz való jog. (Alkotmány 2. § (1) bekezdése)

Jogorvoslathoz való jog. (Alkotmány 57. § (5) bekezdése)

Megállapított tényállás és a vizsgálat megállapításai:
A panaszos 1998 április hónapra benyújtott ÁFA bevallásában 524.000 Ft visszaigényelhető adósösszeget jelölt meg, amelynek kiutalását kérte a tárgyi eszköz beszerzésre való hivatkozással. (ÁFA törvény 48. § (4) bekezdés b/ pontja)

A revízió az Art. 51. § (1)-(2) és az 57. § (1) bekezdése alapján tételes vizsgálatot folytatott le. Ennek keretén belül a tárgyidőszaki adóhoz képest - az Art. 97. § b/ pontja alapján - adózó terhére 2.000 Ft adókülönbözetet, illetve 524.000 Ft jogosulatlannak minősített adókülönbözetet állapított meg. A megállapítás alapjául az adózó által beszerzései között elszámolt ZA 983596 sorszámú készpénzfizetési számla szolgált, ugyanis a számlakibocsátó alanyi adómentességet választó adóalany volt. A jogosulatlan igénylés után - a méltánylást érdemlő körülmények figyelembevételével - 10 % (52.000 Ft) adóbírság került kiszabásra. Az eljárás során adózó több észrevételt nyújtott be, amelyre tekintettel a vizsgálat hosszabb időt vett igénybe.

Az ellenőrzés a zárótárgyalásról készült jegyzőkönyv átadásával zárult (1998. június 30.), a határozat kézbesítésére 1998. augusztus 6. napján került sor.

A panaszos élve a jogorvoslati törvényes lehetőségével határidőn belül fellebbezést nyújtott be.

A határozat felterjesztését követően a II. fokú adóhatóság 1998. szeptember 22-én kelt határozatával az I. fokú határozatot helybenhagyta.

A panaszos 1998. október 5-én benyújtott felügyeleti intézkedés iránti kérelmét a Hivatal elnöke 1999. január 26-i időponttal elbírálta, melyet a panaszos is megkapott.

1998. október hónapra adózó ismételt ÁFA bevallást nyújtott be a Heves Megyei Igazgatósághoz, ahol a kiutalás előtti ellenőrzés 800.000 Ft jogosulatlan igénylést állapított meg, illetve az adózó javára szóló méltánylást érdemlő körülmények miatt 10 % mértékű adóbírságot szabott ki.

A panaszos mezőgazdasági őstermelőként szőlőültetvényt telepített, melynek ÁFÁ-ját 1998. október hónapban igényelte vissza.

Az egyéni vállalkozók és az önálló tevékenységet folytató magánszemélyek nyilvántartásaikat a személyi jövedelemadóról szóló, többször módosított 1995. évi CXVII. törvény szerint vezetik. Az egyéni vállalkozó és a mezőgazdasági őstermelő a saját vállalkozásban megvalósított beruházást az üzembe helyezéskor veheti fel tárgyi eszközei közé, adózó visszaigénylési jogosultsága - beruházás címén - csak az üzembe helyezéskor nyílik meg. Üzembe helyezésnek - mezőgazdasági ültetvény - esetén a termőre fordulás időpontja tekinthető.

A panaszos a beruházás megvalósítását követően igényelte vissza az ÁFÁ-t, amely csak akkor lenne alkalmazható, ha kettős könyvvezetést alkalmazott volna.

A vizsgált időszak megállapításairól készült jegyzőkönyvet a panaszos 1998. december 8-án vette át. 

A panaszos az ellenőrzés lefolytatásához szükséges - annak alapját képező bekért iratok (szőlőtelepítési pályázatának) - fénymásolásához nem járult hozzá, az ellenőrzés lefolytatását nem segítette, amely miatt az igazgatóság mulasztási bírságot szabott ki.

Ezt vitatva a panaszos pert indított a Heves Megyei Igazgatóság ellen. A bíróság P.20858/1999. sz. jogerős ítélete megállapította, hogy adózó az ellenőrzés lefolytatását és annak befejezését akadályozta oly módon, hogy az adóhatóság által kért iratokat nem bocsátotta rendelkezésre, ill. késedelmesen nyújtotta be, ezért megalapozott volt az Art. 73. § (13) bekezdés c/ pontja 2. fordulata alapján a felperessel szemben a mulasztási bírság kiszabása.

A panaszos az ellenőrzéssel kapcsolatban több panasszal is élt.

1998. december 1-én írásban kérte, hogy a belső ellenőrzés legyen jelen a kiutalás előtt revízióján, mivel a revizorok részéről jogsértéseket tapasztalt, majd ebben a hónapban még további 3 panaszos levelet nyújtott be a Heves Megyei Igazgatóságra. A belső ellenőrzéssel megbízott személy megfigyelőként két vizsgálaton vett részt, majd - mivel a vizsgálatokról szó szerinti jegyzőkönyv készítését kérte adózó, - a továbbiakban jelenlétét a Heves Megyei Igazgatóság vezetője indokolatlannak tartotta.

Ezt követően több kiegészítő jegyzőkönyv kiadására került sor, amelynek oka, hogy a panaszos által - a jelen vizsgálati időszakot megelőző időszakokra - beadott ÁFA bevallások befolyásolták a vizsgált hónap számszaki megállapításait, s ezek a vizsgálatok időben eltértek egymástól.

A panaszos  1998. december 7-én a jogsértésekre való hivatkozással kivizsgálást kért, 1998. december 9-én panaszt nyújtott be a revizorok "célzatos, indokolatlan időhúzása" miatt, 1998. december 18-án intézkedésre történő felkérést juttatott el az igazgató úrhoz, melyben előadta, hogy ügyének orvoslása céljából dr. Kántor Tibor elnökhelyettes úrhoz fordul.

1998. december 17-én a panaszos benyújtotta panaszát dr. Kántor Tibor első elnökhelyettes úrhoz és kérte, hogy a hivatal vezetése vizsgálja meg és tegyen intézkedéseket a Heves Megyei Igazgatóság sorozatos jogsértései ellen.

Dr. Kántor Tibor a Hivatal Titkársági főosztályán működő panaszirodát bízta meg az ügy vizsgálatával és a jelentés előterjesztésével. A panasziroda 1998. december 21-i levelében kezdeményezte a Heves Megyei Igazgatóság vezetőjénél, dr. Zagyva Béla igazgató úrnál az adóügyre vonatkozó valamennyi körülmény ismételt áttekintését, a vonatkozó jogszabályok újbóli szakmai egyeztetését, az eljárás valamennyi szakaszának vizsgálatát.

Az igazgató 1999. január 12-én kelt jelentésétben részletes ismertetést adott az ügy addigi fejleményeiről, különös tekintettel az eljárást kísérő eseményről. A jelentésből az is kitűnt, hogy a panaszos még 1998. június 18-án panaszt tett az ellenőrzést végző revizor ellen hivatali hatalommal való visszaélés és ellenszolgáltatás elvárásának gyanúja miatt.

Dr. Zagyva Béla igazgató 1998. június 22-én a panasz mindenre kiterjedő vizsgálatára adott utasítást, de a vizsgálat a bejelentésben foglaltakat nem támasztotta alá, azt nem találta alaposnak, s ezért intézkedésre sem került sor. Az igazgató 1998. július 28-án tájékoztatta a panaszost a vizsgálat eredményéről.

Az igazgatóság a jelentésben foglaltakat természetesen dokumentációval is alátámasztotta, amely alapján a jelentésben foglaltak megalapozottságát nem lehetett kétségbe vonni.

1999. február 5-i kelettel dr. Kántor Tibor elnökhelyettes a panasziroda jelentése alapján további vizsgálatok lefolytatását nem tartotta indokoltnak az ügyben.

A Heves Megyei Igazgatóság 1999. augusztus 31-én adta ki az első fokú határozatát, melyet adózó 1999. szeptember 13-án kelt levelében megfellebbezett. A panaszos e határozat ellen benyújtott fellebbezésében - a vizsgálat lefolytatása szempontjából fontos, a megállapítás összegét befolyásoló új tényt tárt fel, melyet azonban dokumentumokkal nem támasztott alá. Emiatt az Art. 62. § (3) bekezdése alapján kiegészítő vizsgálat vált szükségessé, egyben a határozat igazgatóság részéről történő visszavonását is szükségessé tette. (1999. október 28.)

A fellebbezésében - új körülményként - a panaszos egyrészt arra hivatkozott, hogy 1998. október hónapban - tárgyi eszköznek minősülő - kerítéssel látta el majdani ültetvénytelepítése helyszínét, az oszlopokat és vadhálót a vizsgált időszakban vásárolta, és a vételárat is akkor egyenlítette ki. A számlák ÁFA tartalma 119.000 Ft. volt.

A fellebbezésben előadottak miatt szükségessé vált kiegészítő vizsgálat elfolytatása, melynek során az igazgatóság ismételten bekért adózó tárgyhavi, gazdasági eseményeit rögzítő bizonylatait, (naplófőkönyvét, költségszámláit és az eddig be nem nyújtott, - de általa hivatkozott kerítés - tárgyi eszköz nyilvántartását is.

1999. december 14-én a panaszost beidézte a Heves Megyei Igazgatóság és helyszíni szemlét tartott a Demjén 045/2. hrsz-ú ingatlanon, melyről jegyzőkönyv, az oszlopok elhelyezéséről, a szögesdrót rögzítéséről fényképfelvétel készült.

2000. január 10-én tanúmeghallgatásokat tartott az igazgatóság olyan magánszemélyeket beidézve, akik munkájuk során járják azt a területet, ahol adózó szőlőtelepítése és kerítése található. A tanúmeghallgatást eljárási hiba miatt 2000. február 1-jén meg kellett ismételni, hogy a panaszos a tanúkhoz kérdést intézhessen. A panaszos a tanúmeghallgatáson nem jelent meg.

2000. február 14-én újabb tanú meghallgatására került sor, amely időpontban a panaszos megjelent, és nyilatkozatot tett, hogy a meghallgatáson nem kíván részt venni. A tanúmeghallgatás és nyilatkozatkérés során kizárólag az igazgatóság által vizsgált időszakra 1998. október hó tette fel kérdéseit a Heves Megyei Igazgatóság munkatársa.

A panaszos 2000. január 15-én kelt beadványában kezdeményezte az általa megnevezendő tanúk meghallgatását is. A revízió 2000. január 24-én kelt levelében a tanúmeghallgatás lefolytatása érdekében kérte a tanúk megnevezését, azonban erre a mai napig válasz nem érkezett, a kiegészítő jegyzőkönyv elkészítésére az eddig feltárt tények ismeretében került sor.

A panaszos azt is kifogásolta, hogy nem kapott új megbízólevelet. Az új megbízólevél kiadását azért kellett mellőznie az igazgatóságnak, mert a panaszos által benyújtottak alapján és kérésére folytatta le az adóhatóság a tények feltárását, új időszakot nem érintett, nem határozattal lezárt időszakról van szó. A tényállás tisztázásának kötelezettségei miatt az ellenőrzés folytatása folyamatban van..

A több, mint egy éve tartó eljárás során az adott ügyben azonban a vizsgálat megkezdésétől folyamatosan végez az igazgatóság eljárási cselekményeket. A kiegészítő jegyzőkönyvek, valamint a helyszíni ellenőrzés a panaszos jogszabályi előírásokat el nem ismerő magatartásának következménye, de - a bizonyítási teher az adóhatóságot terheli.

A panaszos nem az ellenőrzési megállapítás jogosságát kifogásolta, hanem azt hogy a panaszos nem kapott kellő tájékoztatást a több alkalommal, és több fórumhoz küldött leveleire.

Vizsgálatom során az adóhatóság által rendelkezésemre bocsátott tetemes dokumentáció alapján megállapítottam, hogy a panaszos több alkalommal tett fel a vizsgálattal kapcsolatban kérdéseket, nemcsak a Heves Megyei Igazgatóság felé, hanem a Pénzügyminisztérium Forgalmi Adó és Vám főosztálya, illetve a Hivatal Adónemek főosztálya, valamint Adóügyi főosztálya ügyfélszolgálati osztálya, Elnöki Titkársága panaszirodája felé is, amelyekre a választ minden esetben megkapta. A bíróságon pert indított a Heves Megyei Igazgatóság ellen.

A panaszos több alkalommal kereste meg a Heves Megyei Igazgatóság Ügyfélszolgálati osztályát, ahonnan a törvényeknek megfelelő, részletes választ kapott a feltett kérdésekre, illetve tájékoztatást arról, hogy mivel ellenőrzés alatt álló ügyhöz kér információt, ezért az adóhatóság tájékoztatási lehetősége korlátozott.

A panaszos beadványait az adóhatóság minden esetben értékelte, és állást is foglalt a beadványaiban felvetettekre. Az adóhatóság eljárását illetően vizsgálatom nem tárt fel az Alkotmányban biztosított alapvető emberi jogokkal összefüggésbe hozható visszásságot, ezért a panaszt további vizsgálat nélkül elutasítom.

Budapest, 2000. május 11.

Dr. Polt Péter