OBH 1355/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Kunné dr. Simonyi Anna

Az eljárás megindulása 

A panaszos beadványában azt sérelmezte, hogy a csömöri jegyző több, intézkedést kezdeményező levelére nem adott választ az ügyintézésre nyitva álló határidőn belül.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX törvény 16 §. (1) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam, mivel a rendelkezésre álló adatok alapján alkotmányos joggal összefüggésben visszásságra lehetett következtetni.

Az alkalmazott jogszabályok

A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) bekezdés: A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
13. § (1) bekezdés: A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
57. § (5) bekezdés: A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelen levő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.

A polgári törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (továbbiakban Ptk.)
191. § (1) Akit birtokától megfosztanak vagy birtoklásában zavarnak, a jegyzőtől egy éven belül kérheti az eredeti birtokállapot helyreállítását vagy a zavarás megszüntetését.
(3) A jegyző az eredeti birtokállapotot helyreállítja, és a birtoksértőt e magatartásától eltiltja, kivéve ha nyilvánvaló, hogy az, aki birtokvédelemért folyamodott, nem jogosult a birtoklásra, illetőleg birtoklásának megzavarását tűrni volt köteles. Határozatot hozhat továbbá a jegyző a hasznok, károk és költségek kérdésében is.
(4) A jegyző határozata ellen államigazgatási úton jogorvoslatnak helye nincs; a birtoklás kérdésében hozott határozatot három napon belül végre kell hajtani.
192. § (1) Az a fél, aki a jegyző határozatát sérelmesnek tartja, a határozat kézbesítésétől számított tizenöt napon belül a bíróságtól kérheti a határozat megváltoztatását.

A Polgári Törvénykönyv hatálybalépéséről és végrehajtásáról szóló 1960. évi 12. tvr. (továbbiakban Ptké.)
 26. § (1) A birtokvita eldöntésére a községi, városi, fővárosi kerületi jegyző (a továbbiakban: jegyző) illetékes.
    (2) A jegyzőnek a birtoklás kérdésében hozott határozatát annak meghozatalától számított legkésőbb három napon belül végre kell hajtani akkor is, ha az érdekelt fél keresetet indított. A határozat végrehajtásáról a jegyző gondoskodik.

Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV törvény (továbbiakban Áe.)
  15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg.

A megállapított tényállás:

1.) A panaszos szabálysértési eljárást kezdeményező jegyzőkönyvben rögzített bejelentését a jegyző annak értékhatárára tekintettel a rendőrségnek továbbította kivizsgálás céljából. A panaszost egyidejűleg tájékoztatta az áttételről.

2.) A panaszos 1998. év végén birtokvédelmet kért fiával (aki a csömöri ingatlannak társtulajdonosa 2/3 részben, ebből 1/3-ot a panaszos haszonélvezeti joga terhel) szemben. A bejelentését kiegészítve szabálysértési eljárást is kezdeményezett, miután lakásrészéből meghatározott ingóságok eltűntek.
A jegyző 1999. februárjában a panaszos fia által benyújtott birtokvédelmi kérelem ügyében hozott határozatot. Ezzel a döntésével visszavonta saját, a panaszost birtoksértés megszüntetésére kötelező határozatát, megállapítva, hogy a panaszos és a fia közötti viták eldöntése nem tartozik hatáskörébe, miután a birtokláshoz fűződő jogkérdés vitás. A Ptk. 192. § (3) bekezdése értelmében a bíróság a birtokperben a birtokláshoz való jogosultság alapján dönt. 
 
A vizsgálat megállapításai:

1.) A panaszosnak a szabálysértési eljárásra vonatkozó részével kapcsolatban megállapítottam, hogy a jegyző eljárása szabályos volt. A jegyző értesítette a panaszost arról, hogy a kérelem elbírálása nem tartozik a hatáskörébe, figyelemmel az értékhatárra. Ezt a tájékoztatást a panaszos személyes meghallgatásakor, majd a kérelemnek a rendőrségnek még aznap  való továbbításakor írásban adta meg az eljáró hatóság.

2.) A csömöri jegyző megkeresésünkre arról tájékoztatott, hogy a panaszos és a fia közötti vitából adódó bejelentéseket egy eljárásban bírálta el. A tájékoztatást kérő levelünk  alapján hivatalból felülvizsgálta az ügyet és észlelte, hogy határozatában csak a panaszos fiának kérelmére hivatkozott, panaszost nem nevesítette döntésében. Bár döntésével mindkét kérelmet elbírálta, de mivel nem jelölte meg a határozatban, hogy a panaszos beadványát is vizsgálta, valóban úgy tűnik, hogy a panaszos kérelme elbírálatlan maradt. Ezért a birtokvédelmi eljárásban hozott visszavonó határozatát kiegészítette és a panaszos birtokvédelmi kérelmét a vitás jogalapra tekintettel elutasította.
Tényként kell megállapítani (és ezt a jegyző is elismerte az eljárásom során megküldött kiegészítő határozatával), hogy a panaszos kérelmére a jegyző több mint 6 hónapig nem hozott döntést. A jegyző ezzel az eljárásával a jogorvoslathoz való alkotmányos joggal összefüggésben visszásságot okozott. Megállapítható az is, hogy a panaszos és a fia kérelmeinek egy eljárásban való elbírálása, a többszöri egyezségi kísérlet megtartása okozta, hogy a hatóság hiányos határozatot hozott. A jegyző azzal, hogy hivatalunk megkeresésére a panaszos kérelmére meghozta döntését, az általa okozott visszásságot orvosolta, hiszen a határozatban biztosította a jogorvoslati jog igénybevételének lehetőségét. A jegyző arról is tájékoztatott, hogy felhívta munkatársai figyelmét arra, hogy a jövőben hasonló mulasztás ne történjen. Ezért azt ügyben ajánlást nem teszek.

Budapest, 1999. december 21.

Dr. Polt Péter