OBH 1256/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr Schilling Rezső

Az eljárás megindulása:
	A panaszos beadványában sérelmezte, hogy társasházi építőközösségük által az építőközösség képviselője ellen csalás miatt tett büntetőfeljelentés tárgyában a Nyíregyházi Rendőrkapitányság megszüntette a nyomozást, továbbá hogy a panaszos részére a nyomozást megszüntető határozatot nem kézbesítették. Különösen kifogásolta, hogy a nyomozó hatóság zár alá vételre irányuló indítványuknak és több, általuk megnevezett tanút nem hallgatott ki. Sérelmezte azt is, hogy az ügyészi szervek az ügyben előterjesztett panaszokat elutasították és további jogorvoslati lehetőséget pedig nem biztosítottak. 
	A panaszban foglaltakra  figyelemmel vizsgálatot  folytattam, melynek keretében a Legfőbb Ügyészségvezetőjét az ügy felülvizsgálatára kértem.

Érintett alkotmányos jog:
Jogállamiság, jogbiztonsághoz  való jog ( Alkotmány. 2.§ /1/ bek. )
Jogorvoslathoz való jog ( Alkotmány. 57. § /5/ bek. )

Alkalmazott jogszabályok:
1973. évi I. törvény a büntetőeljárásról /Be./
	5. § (1) A hatóságok feladata, hogy az eljárás minden szakaszában a tényállást alaposan és hiánytalanul tisztázzák, a valóságnak megfelelően állapítsák meg, a terhelő és mentő, valamint a büntetőjogi felelősséget súlyosító és enyhítő körülményeket egyaránt figyelembe vegyék. Fel kell deríteni azokat az okokat és körülményeket is, amelyek a bűncselekmény elkövetését közvetlenül lehetővé tették.
	(2) Az eljárásban részt vevő személyek az e törvényben meghatározott esetekben és módon kötelesek és jogosultak a bizonyításban közreműködni.
	(3) A büntetőeljárásban szabadon felhasználható minden olyan bizonyítási eszköz és bizonyíték, amely a tényállás megállapítására alkalmas lehet; a hatóságok ezeket egyenként és összességükben szabadon értékelik, és ezen alapuló meggyőződésük szerint bírálják el.
	7. § A hatóságok határozatai és intézkedései ellen, illetőleg az intézkedés elmulasztása miatt - ha e törvény kivételt nem tesz - jogorvoslatnak van helye.
	16. § (1) A nyomozó hatóságok feladata a bűncselekmények gyors és alapos felderítése, valamint a bűncselekmények elkövetőinek felelősségre vonásához szükséges eljárási cselekmények elvégzése.
	(2) Általános nyomozó hatóság a rendőrség és az ügyészség.
	17. § Az ügyész feladata a nyomozás törvényessége feletti felügyelet, a vádemelés és a vád képviselete, továbbá a jogszabály által meghatározott esetekben a nyomozás.
	106. § (1) Ha az eljárás olyan bűncselekmény miatt folyik, amellyel kapcsolatban vagyonelkobzásnak, illetőleg vagyoni előny, vagy elkobzás alá eső érték megfizetésére kötelezésnek van helye, továbbá, ha polgári jogi igényt érvényesítenek és tartani lehet attól, hogy a kielégítést meghiúsítják, a hatóság ezek biztosítására a terhelt egész vagyonának vagy egyes vagyontárgyainak zár alá vételét határozattal elrendelheti.
	(2) Magánfél által érvényesített polgári jogi igény biztosítására zár alá vételnek csak a magánfél indítványára van helye.
	126. § (1) A feljelentés beérkezésétől számított három napon belül a nyomozás megtagadásáról vagy elrendeléséről kell határozni. Ha a feljelentés alapján ebben nem lehet megnyugtatóan állást foglalni, tizenöt napon belül a feljelentés kiegészítésének van helye. Ezt a határidőt a nyomozó hatóság vezetője indokolt esetben tizenöt nappal, ha pedig vizsgálatot kell tartani, további harminc nappal meghosszabbíthatja.
	(2) A feljelentés kiegészítése során a nyomozó hatóság
a) a feljelentett kivételével bárkitől okiratok és adatok rendelkezésére bocsátását, valamint felvilágosítás adását, a feljelentő vagy sértett állami szerv, társadalmi szervezet, szövetkezet vagy egyesület vezetőjétől, illetőleg a vizsgálatra jogosult szervtől vizsgálat tartását és a kár megállapítását kérheti;
b) a feljelentőt, illetőleg a sértettet meghallgathatja, a helyszínt megtekintheti és a feljelentettre vonatkozó hatósági vagy más nyilvántartás, illetőleg eljárás adatait felhasználhatja;
c) szaktanácsadót alkalmazhat, ha a feljelentés elbírálása szakkérdésben való állásfoglalástól függ.
	127. § (1) A nyomozást határozattal meg kell tagadni, ha a feljelentésből vagy a feljelentés kiegészítése során szerzett adatokból megállapítható, hogy
a) a feljelentett cselekmény nem bűncselekmény, vagy a bűncselekmény alapos gyanúja hiányzik,
b) a büntethetőséget kizáró vagy megszüntető ok áll fenn;
c) a feljelentett cselekményt már jogerősen elbírálták.
	139. § (1) A nyomozást határozattal meg kell szüntetni, ha
a) a cselekmény nem bűncselekmény, vagy azt nem a gyanúsított követte el;
b) a nyomozás adatai alapján nem állapítható meg bűncselekmény elkövetése, az elkövető kiléte, illetőleg az, hogy a bűncselekményt a gyanúsított követte el, és az eljárás folytatásától sem várható eredmény;
c) a büntethetőséget kizáró vagy megszüntető ok áll fenn;
d) a cselekményt már jogerősen elbírálták.
	140. § (1) A nyomozás megszüntetéséről a nyomozó hatóság, a Btk. 22. §-ának e) pontjában meghatározott büntethetőséget kizáró ok, illetőleg a Btk. 32. §-ának d) pontjában meghatározott büntethetőséget megszüntető ok fennállása esetén az ügyész határoz.
	(2) A nyomozást megszüntető határozatot közölni kell a sértettel, a feljelentővel és azzal, aki magánindítványt terjesztett elő. Ha a határozatot a nyomozó hatóság hozta, azt az ügyésznek is megküldi.
	141. § (1) A nyomozás megszüntetése nem akadálya annak, hogy a hatóság ugyanabban az ügyben utóbb az eljárást folytassa.
(2) Az eljárás folytatását - ha a nyomozást a 139. § (1) bekezdésének a), c) vagy d) pontja alapján szüntették meg - az ügyész, ha pedig a nyomozást az ügyész szüntette meg, a felettes ügyész rendelheti el. Ha a gyanúsítottat megrovásban részesítették (Btk. 71. §), az ügyész, illetőleg a felettes ügyész a nyomozást megszüntető határozatot hatályon kívül helyezi.
.	148. § (1) Akinek a hatóság határozata, intézkedése vagy intézkedésének elmulasztása a jogait vagy érdekeit sérti, emiatt panasszal élhet.
	(2) Nincs helye panasznak a feljelentés kiegészítése során végzett eljárási cselekmények, a nyomozás elrendelése, a vádemelés, továbbá a bizonyítás körébe tartozó nyomozási cselekmények elrendelése és sorrendje miatt.
	(3) A hatóság határozata vagy intézkedése elleni panasznak - ha e törvény kivételt nem tesz - nincs halasztó hatálya. Kivételesen indokolt esetben a hatóság a határozat vagy az intézkedés végrehajtását a panasz elbírálásáig felfüggesztheti.
	(4) A panaszt a határozat közlésétől, illetőleg az intézkedésnek vagy az intézkedés elmulasztásának a panaszra jogosult tudomására jutásától számított nyolc napon belül lehet a hatóságnál megtenni.
	(5) Ha a hatóság a panasznak nem ad helyt, az iratokat huszonnégy órán belül a panasz elbírálására jogosult ügyésznek, illetőleg a felettes ügyésznek köteles nyilatkozatával együtt megküldeni. Az ügyész, illetőleg a felettes ügyész a panaszt nyolc napon belül elbírálja.
(6) A panaszt akkor is el lehet utasítani, ha elkésett, vagy nem jogosulttól származik.
(7) A panasz elbírálásáról a panasztevőt - határozat hatályon kívül helyezése, illetőleg megváltoztatása esetén pedig azokat is, akikkel a határozatot közölték - értesíteni kell.
(8) A panasz elbírálásából ki van zárva az, aki a panaszra okot adó határozatot hozta vagy jóváhagyta, illetőleg az intézkedést tette vagy elmulasztotta.

A vizsgálat megállapításai:
	A panaszos 1995.  nyarán belépett egy  nyíregyházi társasházi építőközösségbe. A közösségbe korábban belépett személyektől a  panaszos később tudta meg, hogy a telekárat és a vállalt úgynevezett önerős részt csak ő fizette be. Arról is  később szerzett tudomást, hogy a társasház pénzügyei  nincsenek rendben.
	Panaszos szerint az építőközösség közös képviselője 1995.  végéig kb. 2 millió forinttal kevesebb összeget fizetett be az építkezés költségeibe, mint amennyit a tagoktól és az OTP-tól átvett. 
	Az építkezés 1996. nyarától egyre lassabban haladt, majd leállt. A tagság részéről elszámoltatni kívánt közös képviselő feljelentést tett a kivitelezővel szemben. Az eljárás egy éven keresztül tartott, de végül a kivitelező vétkességét nem állapították meg.
	1997.  elején az építőközösség egyik tagja feljelentette a közös képviselőt azt állítva, hogy  a közösség pénzéből mintegy 3 millió forintot saját céljaira használt fel. Az ügyben a Nyiregyházi Rendőrkapitányság a Be. 126. § alapján   feljelentés kiegészítést rendelt el, majd a nyomozást a 127.§ /1/ bekezdés a./ pontja alapján, bűncselekmény alapos gyanújának hiányában, megtagadta. A határozat ellen  a feljelentő élt jogorvoslati jogával. A panasz alapján  a Nyiregyházi Városi Ügyészség a feljelentés kiegészítésének folytatását rendelte el. Ennek végrehajtása után  a nyomozást 1997. október 28-án  a Nyiregyházi Városi Ügyészség tagadta meg. Újabb panaszra figyelemmel a Szabolcs- Szatmár- Bereg Megyei Főügyészség, 1997 december 10-én  a nyomozás elrendelésére utasította a városi ügyészséget.
	Az elrendelt és lefolytatott nyomozás során igazságügyi könyvszakértő kirendelésére került sor, aki  1.158.542 Ft-ban jelölte meg azt az összeget, melyről a közös képviselő bizonylattal nem rendelkezik.  Az építőközösség tagjai és a kivitelező azonban  úgy nyilatkoztak, hogy ezen összeget a  közös képviselő a ház építésére fordította. Erre tekintettel a nyomozást a Nyíregyházi Városi Rendőrkapitányság a Be. 139. § /1/ bek. a./ pontja alapján, 1998. július 6-án  bűncselekmény hiányában megszüntette. A megszüntető határozat elleni panaszokat először a városi ügyészség, majd  a megyei főügyészség is elutasította.
	A társasház képviselői 1998. február 11-én a polgári jogi igényük biztosítása érdekében  indítványozták  a  közös  képviselő  vagyonának zár alá vételét. Az indítványt a rendőrség és az ügyészi szervek is elutasították azzal, hogy bűncselekmény alapos gyanúja nem állapítható meg.
	Vizsgálatom során a rendelkezésre álló iratokból és a Legfőbb Ügyészségtől kapott tájékoztatás alapján megállapítottam, hogy a szóban forgó építőközösség tagjainak, így a panaszosnak sem korlátozódott a büntetőeljárás során őket megillető panaszjoguk, és nem sérült a jogállamiság, illetve az abból fakadó jogbiztonság követelménye, továbbá a tisztességes eljáráshoz való joguk sem. Megállapítottam azt is, hogy a Be. 148. § /1/ bekezdésben rögzített jogorvoslati jogra figyelemmel a panaszos és az építőközösség panaszával  a törvényes kereten is túlmenően   foglalkoztak az ügyben eljáró hatóságok.  A  nyomozóhatóság   a   lehetséges   bizonyítást   lefolytatta azokat a tanúkat is meghallgatta, akiknek az ügyhöz kapcsolódóan valamilyen tényről tudomása lehetett. A nyomozást megszüntető határozatot a panaszosnak pedig azért nem küldte meg a nyomozó hatóság, mert nem ő volt a feljelentő. A feljelentőnek, a gyanúsítottnak és a védőnek azonban kézbesítették a határozatot, ez megfelel a Be vonatkozó rendelkezéseinek. A nyomozó hatóság a nyomozás bűncselekmény hiányában való megszüntetéséről a  Be. 5. §  (3) bekezdésében biztosított, mérlegelési joga alapján döntött. E szerint " A büntetőeljárásban szabadon felhasználható minden olyan bizonyítási eszköz és bizonyíték, amely a tényállás megállapítására alkalmas lehet; a hatóságok ezeket egyenként és összességükben szabadon értékelik, és ezen alapuló meggyőződésük szerint bírálják el."
	Az állampolgári jogok oszággyűlési biztosa nem nyomozó hatóság,nincs lehetősége a büntetőügyekben eljáró hatóságok határozatainak ténybeli alapjának vizsgálatára és a bizonyítékok nyomozó hatóságok helyett történő további mérlegelésére. A mérlegelési jogkör természetesen nem korlátlan. Alkotmányossági probléma akkor merül fel a mérlegeléssel összefüggésben, ha az alkotmányos elveket vagy jogokat sért. A panasz alapján azonban ilyen jogsérelem nem merült fel. Ezért az ügyben eljáró rendőri és ügyészi szervek döntéseinek megalapozottságát nem vontam kétségbe.
	Nem rendelkezem hatáskörrel az ügyben annak vizsgálatára, hogy az építtető közösség tagjai közül ki, mikor és miért nem teljesítette befizetési kötelezettségét, ami tényként  szerepel a panaszos beadványában. Az építőközösség nem tartozik az  állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 29. § /1/  bekezdésében felsorolt azon hatóságok közé, melynek tevékenységét a törvény szerint vizsgálhatom.   Ez a kérdés a polgári jog szabályai szerint dönthető el.
	Fentiekre tekintettel az ügyben alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság nem állapítható meg, ezért vizsgálatomat lezártam.

Budapest, 1999. szeptember 28.

Gönczöl Katalin