OBH 1255/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Csóré Erika

Az eljárás megindulása
	A panaszos sérelmezte, hogy a Gödöllői Polgármesteri Hivatalba 1998-1999-ben tett bejelentései alapján nem történt semmilyen intézkedés, nem indítottak eljárást. 
	A panasz alapján felmerült a jogállamiság és az abból fakadó jogbiztonság követelménye, valamint a tisztességes eljáráshoz, továbbá a kérelem vagy panasz előterjesztéshez, végül a lehető legmagasabb színtű testi és lelki egészséghez való jog sérelmének gyanúja. Ezért vizsgálatot rendeltem el. Ennek során tájékoztatást kértem Gödöllő Város Jegyzőjétől.

Érintett alkotmányos jogok
A jogállamiság és az abból fakadó jogbiztonság követelménye, valamint a tisztességes eljáráshoz való jog (Alk. 2. § /1/ bek.).
Kérelem vagy panasz előterjesztéshez való jog (Alk. 64. §).
A lehető legmagasabb színtű testi és lelki egészséghez való jog (Alk. 70/D. § /1/ bek.).

A vizsgálat megállapításai
1.	Gödöllő Város Jegyzője arról tájékoztatott, hogy a panaszos először 1995. júliusában élt panasszal a polgármesteri hivatalba. Azóta - kisebb-nagyobb megszakításokkal - állandó beadványokat, bejelentéseket tesz. Az ismétlődő panaszokat lehetőség szerint orvosolták, egyetlen bejelentése sem maradt intézkedés, válasz nélkül. 
	A panaszos első alkalommal 1995. július 10-én, az alpolgármester fogadónapján tett bejelentést arról, hogy a Mandula utca esős időben - a sár miatt - járhatatlan. A Városüzemeltetési Iroda augusztus 11-én kelt levelében tájékoztatta a panaszost, hogy a Mandula utca nem közút, nem az önkormányzat tulajdona, így az ott szükségessé váló, esetleges munkákat nem áll módjában elvégeztetni.
	A panaszos következő bejelentése 1997. április 4-én történt. Bejelentése szerint szomszédja az ingatlan határához közel álló ólban baromfit tart. Kérte a baromfiól elbontatását. A bejelentés alapján indult eljárást az önkormányzat Lakosságszolgálati Irodája folytatta le. Ennek során megállapították, hogy a panaszos szomszédjának állattartása nem szabálytalan. A panaszos azonban továbbra is ragaszkodott a baromfiól elbontásához. Ezért a Városüzemeltetési Iroda (mint építésügyi hatóság) dolgozói 1997. június 27-én ismét helyszíni szemlét foganatosítottak, majd úgy foglaltak állást, hogy az épület (baromfiól) az 1950-es években épült, így bontását - a hatályos jogszabályok alapján - nem lehet elrendelni. Ezen kívül az ügyben 1997. június 6-án az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálat (ÁNTSZ) is készített szakhatósági véleményt. Közegészségügyi szempontból is megfelelő volt a panaszban érintett személy állattartása. Végül a jegyző 1997. július 22-én hozott határozatában elutasította a panaszos azon kérelmét, mely szerint szomszédját kötelezze az önkormányzat a baromfiól lebontására. A panaszos a határozat ellen fellebbezéssel élt, de azt a Képviselő-testület 1997. szeptember 11-én kelt határozatában elutasította.
	A panaszos 1997. október 20-án is tett bejelentést szomszédjával szemben. Ekkor azt kifogásolta, hogy szomszédja ingatlanáról a csapadékvíz az ő ingatlanára folyik át továbbá, hogy szomszédja légpuskával lövöldözi a cinegéket. Az ügyben a Városüzemeltetési Iroda 1997. október 30-án levélben tájékoztatta a panaszos szomszédját arról, hogy a csapadékvíz elvezetését a saját ingatlanán kell megoldania valamint, hogy a cinege védett állat, így elpusztítása jogszabályba ütközik. A tájékoztatásról a panaszost 1997. november 3-án kelt levélben értesítették.

	1997. november 17-én - jegyzői fogadónapon - a panaszos azt kérte, hogy a polgármesteri hivatal helyeztessen el a Mandula utcában utcanév táblát és zsákutca jelzőtáblát. A Városüzemeltetési Iroda erre a kérelemre az 1997. december 1-jén kelt levelében válaszolt, majd 1998-ban a kérést teljesítették is, az utcanév táblát és a zsákutca jelzőtáblát a közterületen kihelyezték. 
	Az 1998. május 6-i polgármesteri fogadónapon a panaszos a város területén működő "Kucorgó" nevű kocsma éjszakai üzemeltetését kifogásolta és kérte az üzlet más helyre való áthelyezését. Ezen bejelentés alapján a Lakosságszolgálati Iroda dolgozói 1998. június 6-án - a Polgárőrség és az ÁNTSZ munkatársaival - éjszakai ellenőrzést tartottak a szóban forgó vendéglátó egységnél, ami 22.00 óra után zárva volt. Az ellenőrzés eredményéről, valamint az üzlet éjszakai nyitvatartásának lehetséges korlátozásáról a panaszost 1998. június 26-án kelt levélben tájékoztatták.
	A panaszos 1998. június 3-án birtokvédelmi kérelmet terjesztett elő egy gödöllői lakos ellen. A kérelem szerint a panaszos által megnevezett személy elhordta az ingatlana előtti útszakaszról azt a földet, amit a panaszos vitetett oda azzal a céllal, hogy a mélyedéseket betemesse. A birtokvédelmi tárgyalást 1998. június 25-én tartották a Lakosságszolgálati Irodában. A bejelentett személy a cselekmény elkövetését tagadta. Ezt követően - június 30-án - helyszíni szemlét tartottak az iroda dolgozói. Földhordás nyomát azonban nem észlelték. Ezért 1998. július 8-án kelt határozatukban a birtokvédelmi kérelmet elutasították. A panaszos újabb beadványára 1998. augusztus 13-án a helyszíni szemlét megismételték. Ekkor a panaszos megmutatta a földhordás helyét. Azt továbbra sem lehetett bizonyítani, hogy a földet a panaszos által megnevezett személy vitte el. A föld elszállítása egyébként sem járult hozzá az út állagának romlásához. Erről a panaszost 1998. október 14-én kelt levélben értesítették.
	1998. június 25-én a panaszos újabb helyi lakos ellen tett bejelentést a Lakosságszolgálati Irodában. Bejelentése arra vonatkozott, hogy az általa megnevezett személy három kutyát tart és azokat szabadon, póráz nélkül sétáltatja. Emiatt állattartási ügyben indult eljárás, melynek során július 1-jén helyszíni szemlét, majd augusztus 7-én tárgyalást tartottak. A tárgyaláson az eljárásba vont személy és felesége úgy nyilatkoztak, hogy két kutyájuk van, azokat évente egy-két alkalommal engedik ki közterületre. Az ügyben 1998. október 14-én is volt helyszíni szemle, majd december 8-i keltezéssel tájékoztató levelet küldtek a bejelentőnek és a bejelentéssel érintett személynek. Ez utóbbit mint állattartót felszólította az önkormányzat a helyi rendelet betartására.
	A panaszos újabb bejelentése 1999. június 14-én kelt. Abban sérelmezte, hogy a Mandula utca parlagfüves, a Klapka utcai ingatlanok gyomirtását pedig a tulajdonosok nem végezték el. Ezt a panaszát az ÁNTSZ Pest Megyei Intézeténél is előadta, melyet az intézet 1999. szeptember 24-én megküldött a gödöllői önkormányzatnak. A Lakosságszolgálati Iroda beszerezte a földhivataltól a panaszban érintett tulajdoni lapokat és azok tartalmának ismeretében 1999. október 20-án levélben felszólította az ingatlanok tulajdonosait a gyomirtásra. Ezzel párhuzamosan a Városüzemeltetési Iroda is indított eljárást, melynek során 1999-ben három esetben vágatták le a parlagfüvet a Mandula utcában. Erről 1999. október 6-án kelt levelükben a panaszost és az ÁNTSZ-t tájékoztatták.

2.	Gödöllői Város Jegyzőjének tájékoztatója tartalmazta továbbá, hogy 1995-től két esetben a panaszos ellen is folytattak eljárást. Az első szabálysértési eljárás 1997. január 27-én indult a panaszos ellen szándékos rongálás tulajdon elleni szabálysértés elkövetése miatt. Az önkormányzati szabálysértési hatóság az eljárás során meghallgatta az elkövetőt, a sértettet és más tanút is. Végül 1997. augusztus 18-án kelt szabálysértési határozatban a panaszost pénzbírsággal sújtotta az eljáró hatóság. E határozatot - eljárási hiba miatt - a Pest Megyei Közigazgatási Hivatal hatályon kívül helyezte és új eljárás lefolytatását rendelte el.

 Időközben azonban az eljárás alapjául szolgáló cselekmény elkövetésétől számított hat hónap eltelt, vagyis elévülés miatt az eljárást meg kellett szüntetni. A megszüntető határozat 1999. április 12-én kelt.
	Birtokvédelmi kérelem alapján is indult eljárás a panaszossal szemben. Ezt a kérelmet 1997. augusztus 18-án terjesztette elő a Lakosságszolgálati Irodán a panaszos szomszédja. A beadvány szerint a kérelmező tulajdonában lévő, de a panaszos ingatlanára áthajló gyümölcsfák  ágait a panaszos levágta, ezen kívül átdobta a szomszéd telkére a szemetet, oda átkiabált és köveket dobált. A szabálysértési tárgyaláson a panaszos idézés ellenére nem jelent meg. Végül 1997. szeptember 22-én helyszíni szemlét tartott az eljáró hatóság, melyen a birtoksértés megvalósulását megállapította. Ezt követően a panaszos 1997. szeptember 29-én önként megjelent a hatóság előtt és elismerte a faágak levágását. Nyilatkozatát jegyzőkönyvbe foglalták. Az ügyben tanúkat is meghallgattak, majd 1997. október 20-án kelt határozatában az önkormányzat a birtokvédelmi kérelemnek helyt adott, a panaszost eltiltotta a faágak levágásától, valamint a szomszédba való átkiabálástól.
	Vizsgálatom ideje alatt sem a panaszos kezdeményezése alapján, sem vele szemben nem volt folyamatban eljárás az önkormányzatnál.
	A panaszossal szemben a polgármesteri hivatal által folytatott eljárásokat nem vizsgáltam, mivel a panaszos azokat nem sérelmezte. Így ezekkel kapcsolatos megállapítást sem teszek.
	
3.	Gödöllő Város Jegyzőjének válaszát elfogadtam. Megállapítottam, hogy a gödöllői önkormányzat illetékes szervei a panaszos valamennyi bejelentése alapján eljártak, ebben a körben mulasztást nem követtek el, tehát az államigazgatási szerv "hallgatása" nem okozott sérelmet a panaszos jogbiztonsághoz és kérelem előterjesztéshez való joga érvényesülésében. 
	A közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról szóló 1977. évi I. törvény alapján járt az önkormányzat a panaszos azon beadványaiban, amelyek a Mandula utcában való utcanév tábla és zsákutca jelzőtábla kihelyezésére, valamint a parlagfűirtás és gyomirtás elvégzésére irányultak. A közérdekű bejelentésnek, illetve javaslatnak minősített beadványok alapján tett intézkedésekről a törvény 11. § (1) bekezdésben előírtaknak megfelelően, mely szerint: "Az elintézésre hivatott szerv a vizsgálat befejezésekor a tett intézkedésről vagy annak mellőzéséről köteles a bejelentőt (javaslattevőt) írásban haladéktalanul értesíteni. ..." tájékoztatták az elintézésről a panaszost. A panasz ezen részében nem állapítottam meg alkotmányos joggal összefüggő visszásságot. 
	Megsértette viszont az önkormányzat az 1977. évi I. törvény 6. §-ában előírt kötelezettségét. A panaszos azon bejelentését ugyanis, mely a Mandula utca esős időben való járhatatlanságára vonatkozott, nem tette át az elintézésre hivatott szervhez. A hivatkozott jogszabályhely így szól: "Ha a közérdekű bejelentést, illetőleg javaslatot nem az elintézésre hivatott szervhez tették meg, azt nyolc napon belül oda át kell tenni. Az áttételről a bejelentőt, illetve javaslattevőt egyidejűleg értesíteni kell." Ezen mulasztásával a polgármesteri hivatal városüzemeltetési irodájának vezetője megsértette a jogállamiság és az abból fakadó jogbiztonság követelménye, valamint a tisztességes eljáráshoz való jogot.
	A panaszosnak a szomszédja csapadékvíz elvezetésével kapcsolatos bejelentése elbírálásakor az önkormányzat figyelemmel volt a panasz elbírálásakor hatályban lévő Országos Építésügyi Szabályzat közzétételéről szóló 2/1986. (II. 27.) ÉVM rendelet 81. §-ára, ami szerint a csapadékvíz elvezetését mindenkinek a saját telkén belül kell megoldania úgy, hogy a szomszédos telkek rendeltetésszerű használatát ne veszélyeztesse. Erre, valamint arra, hogy a szabálysértésekről szóló 1968. évi I. törvény 116/D. § (1) bek. c) pontja alapján a cinkének, mint védett élő szervezetnek a jogellenes elpusztítása továbbá, hogy a helyi állattartási rendelet kutyatartásra vonatkozó előírásainak figyelmen kívül hagyása szabálysértési eljárás alapjául szolgálhat, felhívták a bejelentéssel érintett személy figyelmét. A felhívással a panaszos egyetértett, amit bizonyít, hogy semmilyen kifogást nem tett ellene. Ezekre tekintettel a panasz szóban forgó részeiben sem sérült a panaszos kérelem előterjesztéshez, valamint a tisztességes eljáráshoz való joga.
	Jogszerű volt, ezért nem okozott alkotmányos joggal kapcsolatos visszásságot az önkormányzat azon döntése sem, mely szerint nem kötelezte a panaszos szomszédját a baromfiól elbontására. A bejelentés elbírálásakor hatályos - építésügyről szóló - 1964. évi III. törvény 38. § (4) bekezdése szerint ugyanis az építésügyi hatóság az építési engedély nélkül vagy az engedélytől eltérő módon felépített építmény (építményrész) lebontását csak a tudomására jutásától számított egy éven belül, legkésőbb azonban az építmény használatbavételétől számított tíz éven belül rendelhette el. 1997-ben tehát nem hozhatott ilyen döntést a hatóság az 1950-es években épült baromfiólra. Törvénysértő volt azonban az az eljárás, melyben a baromfiól elbontását elutasító határozat elleni fellebbezést a képviselő-testület bírálta el. A fővárosi, megyei közigazgatási hivatalokról szóló 191/1996. (XII. 17.) Korm. rendelet 10. §-a ugyanis előírja, hogy  "A hivatalvezető, illetőleg az igazgatási szerv vezetője ...  az államigazgatási eljárás általános szabályai szerint felettes szervként elbírálja a jogorvoslatokat minden olyan államigazgatási hatósági ügyben, amelyben első fokon ... a jegyző ... jár el, és amelyben a jogorvoslati eljárásra nem valamely területi államigazgatási szerv jogosult; ...". Az eljárás jogszabálysértő volta azonban önmagában nem okozott alkotmányos joggal összefüggő visszásságot, ezért ajánlást nem teszek. Felhívom viszont az önkormányzat figyelmét, hogy a jövőben a hivatkozott Kormányrendelet szerint járjon el.
	A panaszosnak a "Kucorgó" nevű vendéglátóegység éjszakai üzemeltetésével kapcsolatos bejelentésének kivizsgálása sem okozott alkotmányos joggal összefüggő sérelmet. Az üzlet éjszakai működését a jegyző az ÁNTSZ mint szakhatóság bevonásával az üzletek működéséről és a belkereskedelmi tevékenység folytatásának feltételeiről szóló 4/1997. (I. 22.) Korm. rendelet 4. §-ában előírtak szerint ellenőrizte, de nem talált olyan okot, amelyre tekintettel a rendelet 18. § (1) bekezdését, ami így szól: "A jegyző külön jogszabályban meghatározott zajterhelési határérték figyelmeztetés ellenére való ismételt túllépése esetén az üzlet éjszakai (22 óra és 6 óra közötti) nyitva tartását korlátozhatja, illetve kötelező zárvatartási időszakot rendelhet el.", alkalmaznia kellett volna, hiszen 22.00 órakor az italbolt zárva volt, tehát a környéken lakók legmagasabb színtű testi és lelki egészséghez való joga nem csorbult.
	A panaszos birtokvédelmi kérelme elbírálásával kapcsolatban abból indultam ki, hogy a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény 191. § (1) bekezdése szerint "akit birtokától megfosztanak vagy birtoklásában zavarnak, a jegyzőtől egy éven belül kérheti az eredeti birtokállapot helyreállítását vagy a zavarás megszüntetését". A Ptké. 29. §-a  kimondja azt is, hogy "amennyiben a PTK, vagy  ez a törvényerejű rendelet eltérően nem rendelkezik, a jegyző előtti eljárásra az államigazgatásról szóló 1957. évi IV. törvény (Áe.) rendelkezéseit kell alkalmazni". Eszerint az államigazgatási szervhez benyújtott kérelmet tartalma szerint kell elbírálni ( Áe. 16. § /3/), valamint az államigazgatási szerv mind az ügy érdemében, mind az eljárás során eldöntendő kérdésekben határozatot hoz (Áe. 42. § /1/). A gödöllői önkormányzat a birtokháborítás kérdésében az eljárást lefolytatta és határozatot hozott, vagyis a birtokvédelmi kérelmet - ha el is utasította - érdemben elbírálta, alkotmányos joggal összefüggésben visszásságot nem okozott.

	A megállapított alkotmányos visszásságra tekintettel - az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (továbbiakban: Obtv.) 21. § (1) bekezdése alapján kezdeményezem, hogy 
	- Gödöllő Város Jegyzője hívja fel az önkormányzat valamennyi szerve vezetőjének figyelmét a közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról szóló 1977. évi I. törvény előírásainak maradéktalan betartására, kiemelten arra, hogy ha a szóban forgó törvény hatálya alá tartozó bejelentés, illetőleg javaslat elintézésére nem az önkormányzat hivatott, azt nyolc napon belül tegyék át az illetékes szervhez és az áttételről a bejelentőt, illetve javaslattevőt értesítsék.
	Kérem Gödöllő Város Jegyzőjét, hogy ajánlásommal, illetve kezdeményezésemmel kapcsolatos álláspontjáról, illetve intézkedéseiről az Obtv-ben meghatározott 30 napon belül szíveskedjen tájékoztatni.

Budapest, 2000. május 12.

Dr. Polt Péter