OBH 1234/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Fogarassy Edit

Az eljárás megindulása:
	A panaszos beadványában sérelmezte, hogy első bűntényes elkövetőként többszörös visszaesők között van elhelyezve a Pálhalmai Bv. Intézet sándorházi részlegén. Kifogásolta továbbá, hogy az intézetben nem teszik lehetővé az idős vagy beteg elítéltek elkülönített elhelyezését.
Az ügyben alkotmányos visszásság esetleges fennállására tekintettel vizsgálatot rendeltem el, mely során - tájékozódás végett - megkerestem a Büntetés-végrehajtás Országos Parancsnokát.

Érintett alkotmányos jog:
Lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog (Alkotmány 70/D. § /1/ bek.)

Az ügy jogszabályi háttere:

1979. évi 11. tvr. a büntetések és intézkedések végrehajtásáról:
19. § A szabadságvesztés végrehajtásának célja az, hogy e törvényben meghatározott joghátrány érvényesítése során elősegítse az elítéltnek a szabadulása után a társadalomba történő beilleszkedését, és azt, hogy tartózkodjék újabb bűncselekmény elkövetésétől.
119. § (1) Az előzetes letartóztatás végrehajtása során el kell különíteni
a) az előzetesen letartóztatottakat az elítéltektől,
b) a férfiakat a nőktől,
c) - a büntetőügyben eljáró hatóság rendelkezésétől függően - az ugyanabban az eljárásban letartóztatottakat.
(2) Az előzetesen letartóztatott fiatalkorúakat a felnőttektől el kell különíteni.
(3) Az együttes elhelyezésnél a lehetőséghez képest figyelembe kell venni az előzetesen letartóztatott előéletét és a terhére rótt bűncselekmény jellegét.
(4) Ha az előzetesen letartóztatott elítéltekkel együtt végez munkát, ezekkel együtt helyezhető el.

6/1996. (VII. 12,) IM rendelet a szabadságvesztés és az előzetes letartóztatás végrehajtásának szabályairól:
39. § (1) Az elhelyezés során
a) a különböző végrehajtási fokozatba tartozókat egymástól,
b) a férfiakat a nőktől,
c) a fiatalkorúakat a felnőttkorúaktól,
d) az előzetesen letartóztatottakat az elítéltektől,
e) a fekvőbetegeket az egészségesektől, a betegek közül a fertőzőket a nem fertőzőektől, a HIV-fertőzőtteket a többi fogvatartottól
el kell különíteni.
(2) Jogszabály az (1) bekezdésben foglaltakon túl, az elkülönítés egyéb szempontjait is meghatározhatja.

A vizsgálat megállapításai:
	A panaszos 1998. november 9-től 1999. május 25-ig a Pálhalmai Országos Bv. Intézetben, az előzetesen letartóztatottak közt töltötte nem jogerős, 5 évi börtönbüntetését. Beadványában előadta, hogy első ízben követett el bűncselekményt, mégis többszörös bűnelkövetőkkel került egy zárkába, ami véleménye szerint nem segíti elő a szabadulás utáni beilleszkedését, hiszen a többszörös visszaesők társaságában nem érhető el kellő javulás. Emellett azt is kifogásolta, hogy az idős, beteg elítélteket nem az állapotuknak megfelelő körülmények között helyezik el.
	A Büntetés-végrehajtás Országos Parancsnoka megkereséseim nyomán úgy tájékoztatott, hogy a panaszos zárkában való elhelyezéséről a nevelője döntött, majd a befogadását követően kétszer került át másik zárkába. A jogszabályok lehetővé teszik ugyan az elítéltek kriminológiai, nevelési szempontok szerinti csoportosítását, de a bv. intézetek átlagosan 150 %-os telítettsége és az elkülönítésre vonatkozó kogens rendelkezések betartása után erre csak nagyon szűk körben van lehetőség. A zárkában való elhelyezésről a nevelő határoz, döntése alapján - a konfliktusok feloldása, megelőzése érdekében - a fogvatartott áthelyezhető más zárkába, ezzel az eszközzel rendszeresen élnek a bv. intézetekben. 
Az idős vagy egészségi állapotuknál fogva erre rászoruló fogvatartottakat orvosi javaslatra különítik el az egészségesektől, és helyezik el betegszobában az orvos által szükségesnek ítélt időtartamra. A panaszos azonban ilyen tárgyú kérelmet nem terjesztett elő.
A panaszos három alkalommal nyújtott be kérelmet a Pálhalmai Bv. Intézetben, melyek csomagkivásárlásra, a személyes szükségleteire fordítható összeg biztosítására, ill. másik bv. intézetbe való átszállítására irányultak. A panaszos kérelmeinek minden esetben eleget tettek, 1999. május 25-én átszállították a lakóhelyéhez közelebb eső Sátoraljaújhelyi Fegyház és Börtönbe.
	Vizsgálatom során - a megkeresésre adott válasz és a rendelkezésre álló iratok alapján - alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságot nem állapítottam meg. A panaszos sérelmeit csak a büntetés-végrehajtási intézetek általános túlzsúfoltságának csökkentésével, új intézmények létrehozásával lehet orvosolni. A probléma megoldása - a költségvetés függvényében - az igazságügyminiszter feladata.
Mindezekre tekintettel a Büntetés Végrehajtás Országos Parancsnokának tájékoztatását elfogadtam, és a vizsgálatot lezártam.

Budapest, 2000. október 12.

Gönczöl Katalin