OBH 1186/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr Schilling Rezső

Az eljárás megindulása:
	 A panaszos beadványában sérelmezte, hogy a rendőrség a lakásán úgy tartott  házkutatást, hogy azon csak a 15. életévét még  be nem töltött fia volt jelen.
	A panaszban foglaltakra figyelemmel az ügyben  alkotmányos jogokkal összefüggésben visszásság gyanúja merült fel, ezért vizsgálatot rendeltem el. Ennek keretében a Dabasi Rendőrkapitányság vezetőjétől iratok megküldését kértem.

Érintett alkotmányos jog:
Jogállamiság, jogbiztonsághoz  való jog ( Alkotmány. 2.§ /1/ bek. )

Alkalmazott jogszabályok:
1973. évi I. törvény a büntetőeljárásról /Be./
	103. § (1) Ház, lakás, egyéb helyiség vagy azokhoz tartozó bekerített hely, továbbá jármű átkutatásának a hatóság határozata alapján akkor van helye, ha alaposan feltehető, hogy az a bűncselekmény elkövetőjének kézrekerítésére, a bűncselekmény nyomainak felderítésére vagy tárgyi bizonyítási eszköz megtalálására vezet.
	(2) A házkutatást rendszerint az érdekelt jelenlétében kell elvégezni; megkezdése előtt közölni kell vele a házkutatást elrendelő határozatot és fel kell őt szólítani, hogy a keresett tárgyat önként adja elő. Ha az érdekelt távol van és megbízottja sincs, érdekeinek védelmére a hatóság képviselőt rendel ki.
	(3) Házkutatás a hatóság határozata nélkül akkor tartható meg, ha
a) a késedelem az intézkedés eredményességét veszélyezteti,
b) a tettenért elkövető megszökött,
c) olyan terheltet kell kézrekeríteni, akinek az előzetes letartóztatását rendelték el,
d) a házkutatás bűncselekmény megakadályozása céljából szükséges.
A házkutatás célja az eljárás sikerének biztosítása érdekében egyrészt az elkövető kézrekerítése, másrészt nyomok felderítése, tárgyi bizonyítási eszközök beszerzése. Ennek érdekében a hatóság a törvényi keretek között korlátozza a kutatással érintett személynek a magánlakás tiszteletben tartásához fűződő jogait.
Az eljárás bármely szakaszában alkalmazható ez a kényszerintézkedés, de leginkább a nyomozás során kerül rá sor.
A házkutatás nem csupán a terhelttel, hanem bárkivel szemben alkalmazható. A legkisebb érdeksérelem érdekében a házkutatást lehetőleg az érdekelt jelenlétében kell végrehajtani. Amennyiben az ő, vagy megbízottjának a jelenléte nem biztosítható, akkor a hatóság képviselőt rendel ki. A házkutatást a 135. § (1) bekezdése alapján két hatósági tanú jelenlétében kell lefolytatni.
1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről (Ptk)
	12. § (1) Korlátozottan cselekvőképes az a kiskorú, aki tizennegyedik életévét már betöltötte és nem cselekvőképtelen.
	(2) Kiskorú az, aki tizennyolcadik életévét még nem töltötte be, kivéve ha házasságot kötött. A házasságkötés nem jár a nagykorúság megszerzésével, ha a házasságot a bíróság a cselekvőképesség hiánya vagy a kiskorúság miatt szükséges gyámhatósági engedély hiánya miatt nyilvánította érvénytelennek.
	14. § (1) A korlátozottan cselekvőképes személy jognyilatkozatának érvényességéhez  - ha jogszabály kivételt nem tesz - törvényes képviselőjének beleegyezése vagy utólagos jóváhagyása szükséges. Ha a korlátozottan cselekvőképes személy cselekvőképessé válik, maga dönt függő jognyilatkozatainak érvényessége felől.
	(2) A korlátozottan cselekvőképes személy törvényes képviselőjének közreműködése nélkül is 
a) tehet olyan személyes jellegű jognyilatkozatot, amelyre jogszabály feljogosítja;
b) megkötheti a mindennapi élet szokásos szükségleteinek fedezése körébe tartozó kisebb jelentőségű szerződéseket;
c) rendelkezik munkával szerzett keresményével, ha jogszabály kivételt nem tesz; keresménye erejéig erre kötelezettséget is vállalhat;
d) megköthet olyan szerződéseket, amelyekkel kizárólag előnyt szerez.

A vizsgálat megállapítása:
	A vizsgálat során beszerzett iratokból a következőket állapítottam meg: 
	A panaszossal szemben állampolgári bejelentés alapján a Dabasi Rendőrkapitányság 98/1999. bü. számon visszaélés lőfegyverrel vagy lőszerrel büntettének alapos gyanúja miatt folytatott nyomozást. A nyomozás elrendelésére az adott alapot, hogy  a panaszos 1999. január 14-én a délutáni órákban több személy elött  Bugyi község polgármesteri hivatalában a távol levő polgármester, míg a művelődési házban annak az ugyancsak távollevő igazgatója lelövését helyezte kilátásba. A fenyegetés komolyságának alátámasztására mindkét helyen zsebéből egy fegyvernek látszó tárgyat vett elő, amelyből lőszerek is kiestek.
	A rendőrség értesítését követően az ügyben intézkedő rendőrök a panaszost megkeresték, de ruházatának átvizsgálása nem vezetett eredményre, a fegyvert nem találták meg nála. Valamivel később a rendőrséget arról értesítették, hogy a mentők verekedésben sérült személyt szállítottak kórházba. A rendőri intézkedés során kiderült, hogy a kórházba szállított személy a panaszos, akit a művelődési ház egy nődolgozójának a korábbi fenyegetésről tudomást szerzett férje bántalmazott. A rendőrök az ügy kapcsán meghallgatták a panaszos bántalmazásánál jelen levő, 1984. április 3-án született fiát is. A meghallgatás során szóba került a fegyver kérdése is, ekkor a fiú elismerte, hogy a fegyvert édesapjától elrejtés céljára átvette. A fegyver hollétére vonatkozó kérdésre a gyermek a jelen levő édesanyjával beszélt, majd ezután önként előadta a Flóbert 5,6 mm. kaliberű 265 gyártási számú lőfegyvert és a hozzá való 8 darab lőszert. A panaszos a fegyver tartására engedéllyel nem rendelkezett.
	A fegyverrel - mint bűncselekmény elkövetésének eszközével -  kapcsolatban a  közbiztonsági  állományú rendőrök szakszerűtlenül jártak el, azt a  a Be. vonatkozó szabályai szerint nem foglalták le, hanem az átvételt elismervénnyel igazolták. A rendőri eljárás során tett megállapításokról, továbbá a fegyver átvételéről rendőri jelentést készítettek.
	Másnap, 1999. január 15-én jogszerűen,  alakszerű határozat alapján panaszos lakásán házkutatást tartottak, melyen a család részéről csak a panaszos  fia volt jelen. A házkutatásról készült jegyzőkönyvet a kiskorú gyermek írta alá azzal, hogy a házkutatás illetve annak módja ellen panaszt nem tesz. A házkutatás során további 33 db lőszer és egy újabb pisztoly került elő, ez utóbbiról később szakértő megállapította, hogy lövés leadására alkalmatlan. A házkutatás során az eljáró rendőrök megsértették a büntetőeljárásról szóló törvény 103. § /2/ bekezdésében foglalt előírást, mert az  érdekelt /gyanúsított/ távollétében a  képviseleti  joggal fel nem ruházott, korlátozottan cselekvőképes gyermekét képviselőnek tekintve hajtották végre a házkutatást, a panaszos érdekének megfelelő védelme érdekében nem intézkedtek cselekvőképességgel rendelkező képviselő kirendeléséről.
	A büntetőeljárásról szóló törvény előírásának figyelmen kívül hagyása sértette a panaszosnak a törvényben  biztosított jogát, ezért a jogállamiság és az ahhoz szorosan kapcsolódó jogbiztonság elvével, továbbá a tisztességes eljárás követelményével összefüggésben  alkotmányos visszásságot okozott. Ezt a visszásságot azonban csekély súlyúnak itélem meg arra tekintettel, hogy a házkutatásra jogszerűen, indokoltan és eredményesen került sor,  a panaszost tényleges jogsérelem nem érte és az esetleg bejelentett panasznak a házkutatás végrehajtására nézve halasztó hatálya nem volt. Mindezekre figyelemmel ajánlást nem teszek, de az  állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv.17.§ /1/  bekezdése alapján  felhívom a Dabasi Rendőrkapitányság vezetőjének figyelmét arra, hogy a  hasonló esetek elkerülése, megelőzése érdekében tegye meg a szükséges intézkedéseket és hívja fel az irányítása alá tartozó  állomány figyelmét a jogszabályoknak megfelelő eljárási rend  maradéktalan betartására.
	A rendelkezésre álló iratokból azonban azt is megállapítottam, hogy a panaszos lakásán 1999. január 15-én tartott házkutatásról szóló jegyzőkönyvben a panaszos gyermeke által előző nap a rendőröknek átadott és átvett lőfegyver és 8 db. lőszer úgy került feltüntetésre, mintha azokat a házkutatás során találták és foglalták volna le.
Ezen tény a Btk. 274. § /1/ bek.-be ütköző közokirathamisítás gyanújának megállapítására látszik alkalmasnak, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv.24.§ alapján  kezdeményezem, hogy a Pest Megyei Főügyész tegye megfontolás tárgyává, hogy az ügyben büntetőeljárás lefolytatása indokolt-e.

Budapest, 1999. december 22.

Dr. Polt Péter