OBH 964/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Garamvári Miklós

Az eljárás megindulása

Hivatalomhoz olyan panaszbeadványt terjesztettek elő, amely a kaposvári Pannon Lovasakadémia és Mezőgazdasági Szakközépiskola (a továbbiakban: Iskola) kollégiumában, 1998. november 22-én történt, egy tanuló sérelmére, társai által elkövetett súlyos bántalmazásról számol be. 

Az ügyben a vizsgálatot 1998. december 14-én megindítottam.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 18. § (2)-(4) bekezdése alapján megkerestem az Iskola igazgatóját és kértem, hogy a jelzett üggyel kapcsolatban folytatott fegyelmi eljárás dokumentumait - illetve azok másolati példányait - betekintés céljából, Hivatalomhoz soron kívül küldje meg. 

Ezzel egyidőben - tekintettel arra, hogy a panaszt nem a jogosult terjesztette elő - megkerestem a bántalmazott tanuló törvényes képviselőjét is, hogy a gyermek bántalmazását követően készült orvosi látlelet másolati példányát juttassa el hivatalomhoz. Megkeresésemre a szülő nem adott választ.

Az ügy jogszabályi háttere 

A Gyermekek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény - amelyet az 1991. évi LXIV. törvény hirdetett ki -  29. cikkének első pontja  elvi éllel szögezi le: " Az Egyezményben részes államok megegyeznek abban, hogy a gyermek oktatásának a következő célokra kell irányulnia: 

a.)  elő kell segíteni a gyermek személyiségének kibontakozását, valamint szellemi és fizikai tehetségének és képességeinek a lehetőségek legtágabb határig való kifejlesztését;
b.)   a gyermek tudatába kell vésni az alapvető emberi jogok és az alapvető szabadságok, valamint az Egyesült Nemzetek Alapokmányában elfogadott elvek tiszteletben tartását."

Az elvek gyakorlati érvényesítése során fontos feladat hárul az oktatási intézményekre, azok vezetőire és a pedagógusokra egyaránt.

A közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény (a továbbiakban: Kö tv.) 10. § (2) szerint a gyermek, illetve a tanuló személyiségét, emberi méltóságát és jogait tiszteletben kell tartani, és védelmet kell számára biztosítani fizikai és lelki erőszakkal szemben. A gyermek és a tanuló nem vethető alá testi fenyítésnek, kínzásnak, kegyetlen, embertelen megalázó büntetésnek vagy bánásmódnak.

Fentiekkel összefüggésben, a Kö tv. 19. § (1) bekezdésének e.) pontja alapján, a pedagógus alapvető feladata a rábízott gyermekek, tanulók nevelése, tanítása.  Kötelessége különösen, hogy a gyermekek, tanulók, emberi méltóságát és jogait tiszteletben tartsa. 

A Köot 12. § d) és f) pontja értelmében a tanuló kötelessége különösen, hogy óvja saját és társai testi épségét, egészségét, elsajátítsa és alkalmazza az egészségét és biztonságát védő ismereteket, továbbá haladéktalanul jelentse a felügyeletét ellátó pedagógusnak vagy más alkalmazottnak, ha saját magát, társait, az iskola, kollégium alkalmazottait vagy másokat veszélyeztető állapotot, tevékenységet, illetve balesetet észlelt, továbbá - amennyiben állapota lehetővé teszi -, ha megsérült, továbbá, hogy az iskola, kollégium vezetői, tanárai, alkalmazottai, tanulótársai emberi méltóságát és jogait tiszteletben tartsa.

A Köot. 76. § (1) bekezdése szerint ha a tanuló a kötelességeit vétkesen és súlyosan megszegi, fegyelmi eljárás alapján, írásbeli határozattal fegyelmi büntetésben részesíthető.
A fegyelmi büntetés lehet
a) megrovás;
b) szigorú megrovás;
c) meghatározott kedvezmények, juttatások csökkentése, illetőleg megvonása;
d) áthelyezés másik osztályba, tanulócsoportba vagy iskolába;
e) eltiltás az adott iskolában a tanév folytatásától;
f) kizárás az iskolából.

Az érintett alkotmányos jogok

Eljárásom során a következő alkotmányos jogok érvényesülését vizsgáltam az üggyel kapcsolatban:

1. A Magyar Köztársaság Alkotmányának (a továbbiakban: Alkotmány) 2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

2. Az Alkotmány 54. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.

A  vizsgálat megállapításai 

Az Iskola igazgatója az esettel kapcsolatban az alábbiakról tájékoztatott:

1998. november 24-én az iskola kollégiumának vezetője tájékoztatta őt arról, hogy a kollégiumban 1998. november 22-én rendbontás történt. Három tanuló egymással összefogva bántalmazta kollégiumi társát. A kollégium vezetője a tanulókat meghallgatta, a meghallgatásról jegyzőkönyvet készített. A bántalmazott tanuló olyan sérüléseket szenvedett, hogy kollégiumi nevelőtanára látlelet vételének céljából orvoshoz küldte. A látlelet szerint a tanulónak hámsérülése keletkezett. A látleletet illetve annak másolatát az iskola igazgatója nem tudta bemutatni, mert azt az intézmény egyéb irataival együtt 1998. év végén leselejtezte.

A kollégiumvezető és a nevelőtanár jelentése alapján az iskola vezetője úgy döntött, hogy az ügyet saját hatáskörében vizsgálja ki. A vizsgálat folyamatáról, eredményéről sem a kollégium vezetőjét, sem a kollégium nevelőtanárát nem tájékoztatta, annak ellenére, hogy maga is elismerte, hogy tájékoztatásukra vonatkozó igényüket mindketten jelezték.

A társukat bántalmazó diákok az iskola igazgatójának elmondták, hogy társukat "felelősségre kívánták vonni", a magabiztos diákot "meg akarták nevelni". A sérelmet szenvedett tanulót alsóneműben tornásztatták, vele fekvőtámaszokat végeztettek miközben énekelnie kellett. Ezt követően a Himnusz elszavalására kívánták rábírni. Amikor erre nem volt hajlandó, kezére vertek. A leckéztetés több mint két órán keresztül tartott. A tanulók tettüket azzal indokolták, hogy bántalmazott társuk nem adta meg számukra az elvárható tiszteletet, és a fiúk körében is népszerűbb mint tanulótársai. Véleményük szerint az első éves "szecskákat" meg kell nevelni, ez máskor is így történik. 

Az igazgató a bántalmazott diákot külön hallgatta meg, az eset felidézése egyezett a többiek által korábban elmondottakkal. Az igazgató a gyermek jelenlétében telefonon konzultált annak édesanyjával. A három lány szüleit - személyes találkozást kérve - levélben értesítette a történtekről. Egyiküket, figyelemmel arra, hogy már az esetet megelőzően is részesült fegyelmező intézkedésben, továbbá tanulmányi eredményei sem voltak kielégítőek a szülők kérésére más oktatási intézménybe helyezték át. A másik két diák tettéért igazgatói intőt kapott.  

A rendelkezésemre álló dokumentumok alapján megállapítom, hogy az iskola igazgatója a vizsgált alkotmányos jogokkal összefüggésben visszásságot okozott, mert annak ellenére, hogy az ügy súlya és jellege ezt feltétlenül indokolta volna, a tudomására jutás időpontjában nem kezdeményezett azonnal fegyelmi eljárást. Az igazgatói intő alapvetően pedagógiai jellegű fegyelmező intézkedés. A tanulók által elkövetett jogsértés miatt azonban csak a fegyelmi eljárás szankciórendszere lett volna alkalmazható. 

Az emberi méltósággal kapcsolatos jogok az ember-állampolgár-gyermek-diák kiemelten fontos alapjogát jelentik arra, hogy mindenki tartsa tiszteletben a személyiségét, becsületét, nevét, származását, egyéniségét, szuverenitását, autonómiáját és egész emberi mivoltát. Ennek alapján tilos egyik embernek a másikat fizikailag megalázni, megsérteni, bántalmazni, az emberhez méltó körülményektől és bánásmódtól, illetve szabadságától, az embert megillető szuverenitástól és autonómiától megfosztani, illetve önkényesen bármire is kényszeríteni.

Az Alkotmánybíróság több határozatában kifejtette, hogy az ember „általános személyiségi joga”, mint úgynevezett anyajog, hivatkozható az emberi autonómia védelmére minden ügyben, függetlenül attól, hogy általános személyiségi jogként az Alkotmányban nincs nevesítve. A diák személyének, személyiségének, emberi méltóságának sérelme koránál fogva adott védtelensége és az iskola hierarchikus rendszerében való kiszolgáltatottsága miatt igen súlyos jogsértés.

A Köot. 76. § (1) bekezdése szerint, ha a tanuló a kötelességeit vétkesen és súlyosan megszegi, fegyelmi eljárás alapján, írásbeli határozattal fegyelmi büntetésben részesíthető. Az idézett rendelkezés értelmében az iskola igazgatójának nincs mérleglési joga annak eldöntésére, hogy a tanuló súlyos és vétkes kötelességszegésének esetén szükséges, indokolt vagy célszerű a fegyelmi eljárás megindítása.

Figyelemmel arra, hogy a nevelési-oktatási intézmények működéséről szóló 11/1994. (VI. 8.) MKM rendelet (a továbbiakban: Rendelet) 32. § (1) bekezdése értelmében nem lehet fegyelmi eljárást indítani, ha a kötelezettségszegéstől számítva három hónap eltelt, ajánlással nem kívánok élni, de a hasonló esetek jövőbeni elkerülése érdekében felhívom az iskola vezetőjének a figyelmét a Köot. valamint a Rendelet előírásainak maradéktalan betartására. 

Az ügyről készült jelentésemet az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 17. § (1) bekezdése alapján, tájékoztatás céljából megküldöm az iskolát fenntartó Földművelésügyi és Vidékfejlesztési Minisztériumnak.

Budapest, 1999. március 23.

Gönczöl Katalin