OBH 960/1999. 
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó : Dr. Garamvári Miklós

A vizsgálat megindítása

A panaszos beadványában azt sérelmezte, hogy az APEH Csongrád Megyei Igazgatósága a jogorvoslatra vonatkozó szabályok figyelmen kívül hagyásával annak ellenére emelte jogerőre saját első fokú határozatát, hogy az ellen a panaszos határidőben előterjesztett fellebbezéssel élt.

Az ügyben a vizsgálatot 1999. április16-án megindítottam.

A panaszos beadványával egyidejűleg nem bocsátotta rendelkezésemre a sérelmezett első fokú hatósági határozatot, az ellene benyújtott fellebbezést, és az adóhatóság jogerős másodfokú határozatát sem. A beadványban foglaltak kivizsgálásához azonban szükségessé vált a vonatkozó teljes dokumentáció megismerése, ezért felkértem a panaszost, hogy a hiányzó dokumentumokat  illetőleg azok másolati példányait hivatalomhoz juttassa el.

Az érintett alkotmányos jogok

Eljárásom során a következő alkotmányos jogokat vizsgáltam az üggyel kapcsolatban:

1. A Magyar Köztársaság Alkotmányának (a továbbiakban: Alkotmány) 2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

2. Az Alkotmány 57. § (5) bekezdése szerint a Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti.

A vizsgálat megállapításai

A rendelkezésemre bocsátott dokumentumok alapján megállapítottam, hogy az APEH Csongrád Megyei Igazgatóságának Adatszerző-és Előkésztő Osztálya 1994. június 10-én hozott 7640960275. számú határozatával a panaszost nyugtaadási és számlaadási kötelezettségének elmulasztása miatt százezer forint mulasztási bírság megfizetésére kötelezte.

Az első fokú adóhatóság határozatában a panaszosnak biztosította a jogorvoslat lehetőségét, amikor arról adott tájékoztatást, hogy a határozat ellen fellebbezésnek van helye, amellyel a panaszos a határozat kézhezvételétől számított 15 napon belül az APEH Ellenőrzési és Hatósági Főosztálya Csongrád Megyei Hatósági Osztályához címzetten élhet.

Az iratokhoz mellékelt tértivevény igazolja, hogy a panaszos a határozatot 1994. június 13-án vette át. A panaszos a számára biztosított törvényes határidőn belül, 1998. június 28-án fellebbezéssel élt. Ennek megtörténtét a panaszos a szintén rendelkezésemre bocsátott ajánlott küldemény feladóvevényének másolatával igazolta.

Az első fokú adóhatóság a fellebbezést nem terjesztette fel, így annak jogszerűségét a másodfokon eljáró szerv nem vizsgálhatta, és nem hozhatott jogerős másodfokú határozatot sem. Az első fokú adóhatóság a határidőben előterjesztett fellebbezés ellenére jogerőre emelte saját, elsőfokú határozatát, és a panaszos ellen megindította a végrehajtási eljárást.

Az adózás rendjéről szóló 1990. évi XCI. törvény (a továbbiakban: Art.) 4. § (1) bekezdése szerint ha e törvény vagy adót, adófizetési kötelezettséget, költségvetési támogatást megállapító törvény másként nem rendelkezik, az adóügyekben az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló törvény rendelkezéseit kell alkalmazni. Tekintettel arra, hogy az adóigazgatási eljárásban a jogorvoslat során az Art. a határidők számítására nem rendeli speciális szabályok alkalmazását, a határidők számításánál az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (a továbbiakban: Áe.) szabályai szerint kell eljárni. 

Az Áe. 39. § (1) bekezdése értelmében a napokban megállapított határidőbe a közlés, a kézbesítés, a hirdetmény kifüggesztésének és levételének napja, valamint a szakhatóság eljárásának időtartama (21. §) nem számít be. Ugyanezen szakasz (3) bekezdése szerint a postán küldött beadvány előterjesztési ideje a postára adás napja. Végezetül a (4) bekezdés szerint a  határidőt kétség esetén megtartottnak kell tekinteni.

Az Áe. fent idézett rendelkezése pontosan meghatározza, hogy mikor kezdődik a határidő, mely napok nem számítanak a határidőbe. A napokban megállapított határidőbe a közlés, a kézbesítés, a hirdetmény kifüggesztésének és levételének napja nem számít bele. Ilyenkor a határidő első napja (kezdő napja) a közlést, kézbesítést, a hirdetmény kifüggesztését és levételét követő nap lesz. Így már könnyen kiszámítható a határidő utolsó napja is.

Az ügyfél a kérelmét, nyilatkozatát, bejelentését, a hiánypótlási felhívás teljesítését többnyire postai úton juttatja el az eljáró hatósághoz. A postai kézbesítés elhúzódhat, amely nem róható fel az ügyfélnek. A különböző vitákat, bizonyítási eljárásokat elkerülendően szabályozza a törvény azt is, hogy a postán küldött beadvány előterjesztési ideje a postára adás napja. Így, ha az ügyfél egy határidőhöz kötött eljárási cselekményt végez, azt határidőn belül teljesíti, ha a határidő utolsó napján postán feladja, még akkor is, ha azt a közigazgatási szerv jóval a határidőt meghaladó időpontban kapja meg. Nem minden esetben lehet egyértelműen bizonyítani (pl. egy postai feladást tanúsító bélyegzőlenyomat vagy átvételt igazoló iraton a dátum megsérülése miatt) a határidő megtartását. Ha kétség merül fel a határidő megtartását illetően - a viták elkerülése érdekében -, a törvény rendelkezése alapján azt megtartottnak kell tekinteni. Így a mulasztás jogkövetkezményeit alkalmazni nem lehet.

Azzal, hogy az első fokú adóhatóság a jogorvoslatra vonatkozó szabályok figyelmen kívül hagyásával annak ellenére emelte jogerőre első fokú határozatát, hogy az ellen a panaszos határidőben előterjesztett fellebbezéssel élt visszásságot okozott az általam vizsgált alkotmányos emberi-állampolgári jogokkal összefüggésben.
Az Áe. felügyeleti intézkedésről rendelkező 71. § (1) bekezdése szerint ha a közigazgatási szerv határozata jogszabályt sért, a felettes közigazgatási szerv a határozatot megváltoztathatja vagy megsemmisítheti, és az ügyben eljárt közigazgatási szervet új eljárásra utasíthatja. E szakasz  (2) bekezdésének  c) pontja értelmében a határozat nem változtatható és nem semmisíthető meg, ha a határozat jogerőre emelkedésétől számítva egy év eltelt.

Tekintettel arra, hogy az adóhatóság első fokú határozata ellen a panaszos határidőben tett fellebbezését mind a mai napig nem bírálták el, az ügyben olyan jogerős határozatról, amely jogalapot ad a végrehajtási eljárás megindítására,  nem beszélhetünk.

Az alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság orvoslása érdekében, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló, 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) bekezdése alapján ajánlással élek. 

Felkérem az APEH elnökét, hogy felügyeleti intézkedés keretében haladéktalanul intézkedjen annak érdekében, hogy a panaszos fellebbezését az első fokú adóhatóság felettes szervéhez felterjessze, az hozzon érdemi másodfokú határozatot, továbbá az adóhatóság - annak törvényes kamataival együtt - fizesse vissza a jogszabálysértő módon megindított végrehajtási eljárásban a panaszos által befizetett pénzösszeget.

Budapest, 1999. május 7.

Gönczöl Katalin