OBH 873/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Dr. Gáspárné dr. Pere Katalin

Az eljárás megindulása:

Nem kapta meg a nyugdíját a pécsi asszony, Molnárnét halottnak nyilvánította a hivatal című, a Blikk 1998. november 30-án megjelent cikke alapján, hivatalból indított vizsgálat.

Érintett alkotmányos jogok:

A szociális biztonsághoz való jog [Alkotmány 70/E. § (2) bekezdés]

Alkalmazott jogszabályok:

Az anyakönyvekről, a házasságkötési eljárásról és a névviselésről szóló 1982. évi 17. tvr. az adóazonosító jel, a társadalombiztosítási azonosító jel és a személyi azonosító használatával kapcsolatos törvények módosításáról.

A polgárok személyi adatainak és lakcímének nyilvántartásáról szóló 1992. évi LXVI. tv. (Nytv.) és a végrehajtására kiadott 146/1993. (X.26.) Korm. rendelet.

Megállapított tényállás:

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa rövid úton sürgős vizsgálatot kért a Nyugdíjfolyósító Igazgatóságtól. A vizsgálat megállapította, hogy a Központi Nyilvántartó és Választási Hivataltól érkezett téves személyi azonosító miatt a valóban elhunyt budapesti lakos hölgy nyugdíja helyett az újságcikkben is megjelent pécsi nyugdíjas nyugdíja folyósítását szüntették meg. A hiba feltárását követően a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság az elmaradt ellátást kiutalta és intézkedett a további folyósítás érdekében. A valóban elhunyt nyugdíját pedig nem folyósították, mert időközben a hozzátartozók bejelentették az elhalálozást a Nyugdíjfolyósító Igazgatóságnak.

A Központi Nyilvántartó és Választási Hivatal Rendszer- és Igazgatásfelügyeleti Főosztálya a téves adatokat a központi számítógépes nyilvántartásában javította, valamint az állampolgári jogok országgyűlési biztosa kérésére vizsgálatot folytatott.

A vizsgálat eredményeként a következő állapítható meg.

Az anyakönyvekről, a házasságkötési eljárásról és a névviselésről szóló 1982. évi 17. tvr. 9. § (1), (2) bekezdése értelmében a halálesetet anyakönyvezésre az illetékes anyakönyvvezetőnek be kell jelenteni. Az intézetben történt halálesetet az intézet vezetője jelenti be "Jegyzőkönyv haláleset bejelentéséről" című nyomtatványon. A fenti hivatkozott jogszabály 36. § (1) bekezdésének b.) pontja szerint a halotti anyakönyv adattartalma a személyi azonosító (személyi szám).

Az adóazonosító jel, a társadalombiztosítási azonosító jel, és a személyi azonosító használatával kapcsolatos törvényes módosításáról szóló 1996. évi LXVI. tv. 11. §-a, amely az egészségügyről szóló 1972. évi II. tv. 90/A. § helyébe lép, és amelynek (2) bekezdése kimondja, hogy az egészségügyi ellátóhálózat a születéssel, illetőleg halálozással kapcsolatos események anyakönyvezése céljából teljesítendő bejelentési kötelezettsége során megismerheti és továbbítja: élveszületés esetén a gyermek szülei, halálozás esetén az elhunyt személy és életben lévő házastársa személyi azonosítóját.

A polgárok személyi adatainak és lakcímének nyilvántartásáról szóló 1992. évi LXVI. törvény (továbbiakban: Nytv.) 13. § (3) bekezdése értelmében a személyi azonosítót a nyilvántartás szervei (6. §) egymás közötti és az anyakönyvvezetővel való kapcsolatukban, az e törvényben előírt feladataik ellátásához, belső azonosítóként használhatják.

A fenti törvény végrehajtására kiadott 146/1993. (X.26.) Korm. rendelet 12. § (2) bekezdése értelmében a születési, házassági és halálozási eseményekről kiállított anyakönyvi bejegyzések alapiratai a nyilvántartásnak is alapiratai, amelyeket az esemény helye szerint illetékes anyakönyvvezető őriz az anyakönyvekre vonatkozó rendelkezéseknek megfelelően.

Az anyakönyvvezető a polgárok személyi adatainak és lakcímének nyilvántartása céljából az alap- és utólagos bejegyzésekről értesíti a nyilvántartást. Az anyakönyvvezető a Nytv. 14. § c.) pontja szerinti feladatának az alábbiak szerint tesz eleget: a Nytv. hatálya alá tartozó polgárok születési, házassági és halotti anyakönyvbe bejegyzett anyakönyvi eseményeit jelenti a központi személyi adat- és lakcímnyilvántartásnak, mely történhet papíralapú irattal, illetve a főváros kerületeiben is - helyen végzendő számítógépbe történő rögzítéssel. Az átvezetett anyakönyvi adatváltozásokról az anyakönyvvezetőt a Könyv Hivatal az elfogadott tételek listájával értesíti, illetve a hibás tételekről hibalistát küld. Az anyakönyvvezetőnek mindkét listát ellenőriznie kell, összevetve tartamát az anyakönyvbe bejegyzett adatokkal. Az észlelt eltérést vizsgálnia, majd 5 munkanapon belül javítania kell.

A vizsgált esetben a téves halálozási adatot a Budapest IX. kerületi Önkormányzat Polgármesteri Hivatalának anyakönyvvezetője juttatta a hibás személyi azonosító használatával a központi számítógépes nyilvántartásba. Az elfogadott tételekről készült listát nem ellenőrizte, nem vetette össze annak adattartalmát az anyakönyvbe bejegyzett adatokkal. Ha ezt megteszi, azonnal nyilvánvalóvá vált volna, hogy a halálozási adatok más személyre vonatkoznak.

Hibát követett el a nevezett lakóhelye szerint illetékes Polgármesteri Hivatal nyilvántartási ügyintézője is, amikor hivatalból azonnal nem javította a hibát. A Nyugdíjfolyósító Igazgatóság sem értesítette a hivatalt az általuk már felfedett hibáról.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa a vizsgálat eredményeként megállapította, hogy az Alkotmány 70/E. § (2) bekezdésével védett szociális biztonsághoz való joggal összefüggésben visszásságot okoz, hogy a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság téves adatközlés miatt az arra jogosult nyugdíjas ellátásának folyósítását megszünteti.

Ajánlás:

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa harminc napos határidővel felkéri

1.) Budapest IX. kerületi Önkormányzat Polgármesterét vizsgálja meg az anyakönyvvezető
      által elkövetett hibás adatközlés, valamint
      az illetékes nyilvántartási ügyintézői mulasztás elkerülésének módját,
2.) a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság Vezetőjét pedig a beérkezett adatok ellenőrzésének
     biztosítására.

Budapest, 1999. március 23.

Gönczöl Katalin