OBH 502/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Horváth Judit

A vizsgálat megindítása

A panaszosok azt sérelmezték, hogy a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Gyermek és Ifjúságvédő Intézet igazgatója nem engedélyezett kifizetést unokájuk gyámi fenntartásos betétkönyvéből.
Mivel a panasz érinti az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében rögzített jogbiztonsághoz, valamint a 67. § (1) bekezdésében rögzített a gyermekek védelemhez és gondoskodáshoz való jogát, az ügyben vizsgálatot indítottam.
Felkértem a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Gyámhivatalt, hogy az intézeti gyám eljárását vizsgálja ki. A gyámhivatal megkeresésemnek határidőben eleget tett.

A megállapított tényállás

A panaszosok nevelőszülőként nevelik saját háztartásukban unokájukat. A kiskorút 1996. júniusában ideiglenes hatállyal utalta intézetbe a nyírbátori jegyző, majd 1997-ben intézeti nevelésbe vette. A gyermeket az intézeti gyám az anyai nagyszülőkhöz, mint segítő nevelőszülőkhöz helyezte el. A gyermek gondozásáért havonta 27.450-Ft nevelési, nevelőszülői díjat, külön ellátmányt és családi pótlékot kaptak. A nagyszülők a nevelőszülői megállapodás megkötésekor önkormányzati bérlakásban laktak, melyet időközben visszaadtak, és helyette családi házat vásároltak. A házat felújították, korszerűsítették. A lakóház valamennyi helyisége minden igényt kielégítően kialakított és felszerelt. A nagyszülők a gyermek után járó családi pótlékot egy évig gyámhatósági fenntartásos betétkönyvben gyűjtötték. A nagyszülők a gyermek szobájának fűtését kívánták megoldani, ezért - nem tudván, hogy az kinek a hatásköre - az intézeti gyámtól kérték a betétkönyvben szereplő összeg felszabadítását. Az intézeti gyám válaszlevelében nem tájékoztatta őket, hogy a betétkönyvből kifizetést csak a gyámhatóság engedélyezhet. A levelében kifejtette továbbá, hogy az éves felülvizsgálat során kezdeményezni fogja az állami gondoskodás megszüntetését. A nagyszülők nem tudván, hogy az intézeti gyám nem hatóság, fellebbezést terjesztettek elő. Az intézeti gyám 1999. január 5-én kelt levelében arról tájékoztatta a nagyszülőket, hogy kérésüket csak akkor áll módjában támogatni, ha az ingatlan a kiskorú tulajdona. A nagyszülők felháborítónak tartották a válaszokat. Úgy érezték, hogy a levelek hangsúlyosan jelezték a nevelőszülők függését az intézeti gyámtól. Mellékeltek egy szórólapot, melyet az intézeti gyám minden nevelőszülőhöz eljuttatott. Ebben azt kérte, hogy szavazzanak rá és pártjára a választásokon. Időközben beszereztem a nyírbátori gyámhivataltól a kérelemmel kapcsolatos iratokat. Ezek tanúsága szerint az intézeti gyám 1998. november 25-én kelt levelében kérte a gyámhivataltól a gyámhatósági betétszámláról 55.000-Ft kifizetésének engedélyezését, melyet a nagyszülők konvektor vásárlására kívántak fordítani. Ezt a kérelmet azonban az intézeti gyám 1998. december 8-án kelt levelében minden indokolás nélkül visszavonta.

 A vizsgálat megállapításai

A gyermekek védelméről és gyámügyi igazgatásról szóló 149/1997. (IX. 10.) Korm. rend. 149. § (1) bekezdése alapján a gyámhivatal a betétben elhelyezett pénz, valamint a letétben kezelt értékpapír feletti rendelkezésre csak a törvényes képviselôt, jelen esetben az intézeti gyámot  jogosíthatja fel. A (4) bekezdés alapján a kiskorú készpénzvagyonának felhasználását csak a kötelező ellátást meghaladó szükségletekre kérheti a gyám.
A  személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól  és működésük feltételeiről szóló 15/1998. (IV. 30.) NM. rendelet 105. §-a értelmében a gondozott gyermek részére a nevelőszülő saját háztartásában biztosítja az ellátást, gondozást, nevelést. A gondozott gyermek elhelyezésére száraz, világos jól fűthető lakás alkalmas. Tehát  nincs jogszabályi lehetőség arra, hogy az állami gondoskodás alatt álló gyermek készpénz vagyonából biztosítsa a nevelőszülő (még akkor is, ha a nevelőszülő a nagyszülő) a gyermek számára alkalmas, a nevelőszülői jogviszony létesítésének egyik alapvető feltételét képező megfelelő elhelyezést, lakáskörülményeket.
A megyei gyámhivatal vizsgálata alapján megállapítottam, hogy az intézeti gyám jogszabályellenesen terjesztett elő ilyen irányú kérelmet. A nagyszülői kérésnek megfelelően az intézeti gyám 1998. november 25-én terjesztette elő a gyámhivatalhoz a kérelmet és december 8-án vonta vissza, miután a vonatkozó jogszabályi rendelkezéseket alaposabban áttanulmányozta. 
A nagyszülőknek írt első levelében (1998. december 1.) nem adott megfelelő tájékoztatást arról, hogy csak a gyámhatóságnak van joga a fenntartásos betétkönyvből kifizetést engedélyezni. Nem értesítette a nagyszülőket arról sem, hogy a kérelmet benyújtotta a városi gyámhivatalnak. Az állami gondoskodás megszüntetésének lehetőségéről sem tájékoztatta megfelelően a nagyszülőket, így az félreérthető volt és fenyegető színezetet kapott. A gyámhivatal vizsgálata szerint az intézeti gyámnak nem ez volt a szándéka, de a hiányos tájékoztatás miatt ez nem derült ki. Az intézeti gyám akkor járt volna el megfelelően ha a nagyszülőkkel közli, hogy az állami gondoskodás megszüntetése a gyermekvédelmi törvényben előírt cél, amennyiben a gyermeknek van a vérszerinti családjában nevelésre alkalmas és azt vállaló rokona. Természetesen azt is közölnie kellett volna, hogy erre csak akkor van lehetőség, ha a nagyszülők a gyermek nevelését vállalják és kérik a gyermek náluk történő elhelyezését és gyámként kirendelésüket.
A nagyszülőknek írt második levelében (1999. január 5.) nem közölte a nagyszülőkkel, hogy a városi gyámhivatalnál benyújtott kérelmet visszavonta és azt sem közölte, hogy ennek mi volt az oka. A hiányos tájékoztatás és a levelek hangneme alapot adhatott arra, hogy a nagyszülők téves következtetés vonjanak le az intézeti gyám szándékával kapcsolatban. Mindez elkerülhető lett volna, ha az intézeti gyám a vonatkozó jogszabályok idézésével részletesen tájékoztatja a nagyszülőket, hogy kérelmüket miért nem támogathatja.
Az intézeti gyám fenti eljárása sértette az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében rögzített jogbiztonsághoz való jogot. A jogállamiság alapvető eleme a jogbiztonság. A jogállamiság és jogbiztonság elvéből fakadnak az eljárási garanciák. Ezek alapvető jelentőségűek az egyes jogintézmények kiszámíthatósága szempontjából. Az eljárási normák betartásához tartozik, hogy a hatóság - jelen esetben az intézeti gyám - mindig megadja a megfelelő és érthető tájékoztatást az ügyfélnek. Különösen fontos ez olyan helyzetekben, ahol az ügyfél alárendeltségét még a szerződéses jogviszony is erősíti  (nevelőszülői megállapodás). A megyei gyámhivatal vezetője a visszásságot orvosolta azzal, hogy a nagyszülőket helyszíni vizsgálata során megkereste és megfelelően tájékoztatta. A nagyszülők a tájékoztatást elfogadták.
A nagyszülőknek az az állítása, mely szerint az intézeti gyám azért nem támogatta kérelmüket, mivel a megyei közgyűlésbe nem jutott be, nem nyert megerősítést. A gyámhivatal ilyen jelzést egyetlen nevelőszülőtől sem kapott. A szórólap elkészítésekor 1998. október 1-én az intézeti gyám a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Közgyűlés alelnöke volt, és nem a gyermekvédő intézet igazgatója. Ezt megelőzően 1990-től 1994-ig, majd 1998. november 1-től a gyermekvédő intézet igazgatója. A vizsgálat alapján nem állapítható meg, hogy az intézeti gyám hivatali helyzetéből adódó befolyásával visszaélt volna.

Ajánlás

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 20. § (1) bekezdése alapján az okozott visszásságra tekintettel felkérem a megyei gyámhivatal vezetőjét, hogy tegyen meg minden szükséges intézkedést, hogy a jövőben az intézeti gyám a jogszabályoknak megfelelő tájékoztatást adjon a hasonló ügyekben. Ennek megtörténtét rendszeresen ellenőrizze. Felkérem továbbá, hogy tegyen meg mindent annak érdekében, hogy a panaszosokat panaszuk benyújtása miatt fhátrány ne érje.

Budapest, 1999. július 16.

Gönczöl Katalin