OBH 389/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó. dr. Kollár Zsuzsanna

Az eljárás megindulása

1999. január 20-án egy panaszos az óbudai gázgyári lakások elidegenítésével kapcsolatos fővárosi illetve III. kerületi önkormányzati eljárást illetve az ebből a lakások használóira háruló terheket sérelmezve, valamint a III. kerületi művelődési ház és néhány egyéb önkormányzati ingatlan hasznosítását szolgáló indítvány tárgyában segítséget kérve fordult az Országgyűlési Biztosok Hivatalához. Megállapítottam, hogy a beadvány vizsgálata nem tartozik a hatáskörömbe, ezért azt az országgyűlési biztosokról szóló 1993. évi LIX. törvény  19.§-ának (3) bekezdése alapján Budapest III. kerületének polgármesteréhez áttettem. A polgármester az áttételről szóló levélre csak három hónap eltelte után válaszolt, a panaszost is csak ekkor és mindössze a hivatalomhoz küldött - hatáskörének hiányát megállapító - levél fénymásolati példányának megküldésével tájékoztatta.
Az önkormányzat áttétel  utáni eljárása során, a panaszjoggal összefüggésben okozott alkotmányos jogokkal kapcsolatos sérelem gyanúja miatt az országgyűlési biztosokról szóló 1993. évi LIX. törvény 16.§-ának (2) bekezdése alapján az ügyben hivatalból vizsgálatot indítottam. 

A megállapított tényállás

A panaszos által az Országgyűlési Biztosok Hivatalához benyújtott beadványt 1999. március 2-án tettem át a III. kerületi polgármesterhez. A polgármester 1999. június 7-én kelt és hivatalomhoz június 10-én érkezett levelében arról tájékoztatott, hogy a III. kerületi önkormányzat a beadványban foglalt egyik panasz vizsgálatára sem rendelkezik hatáskörrel. Az alpolgármester a hatáskör hiányát megállapító, hivatalomhoz címzett levél fénymásolati példányát a panaszosnak is megküldte, a beadványnak a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező szervhez való eljuttatása érdekében azonban nem intézkedett.

Az ügy jogszabályi háttere

1977. évi I. törvény a közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról,

Tv. 4. § (1) A közérdekű bejelentés olyan körülményre, hibára vagy hiányosságra hívja fel a figyelmet, amelynek orvoslása, illetőleg megszüntetése a közösség vagy az egész társadalom érdekét szolgálja. Felhívhatja a figyelmet olyan magatartásra, vagy tényre is, amely jogszabályba ütközik, vagy ellentétes a szocialista erkölccsel, a szocialista gazdálkodás elveivel, illetőleg más módon sérti vagy veszélyezteti a társadalom érdekét.
(2) A közérdekű javaslat társadalmilag hasznos cél elérésére irányuló kezdeményezés.
(3) A közérdekű bejelentés javaslatot is tartalmazhat.

Tv. 6. § Ha a közérdekű bejelentést, illetőleg javaslatot nem az elintézésre hivatott szervhez tették meg, azt nyolc napon belül oda át kell tenni. Az áttételről a bejelentőt, illetve javaslattevőt egyidejűleg értesíteni kell.
Tv. 10. § (1) A közérdekű bejelentések és javaslatok vizsgálatában és elintézésében eljáró és közreműködő szervek kötelesek az ügy érdemi vizsgálása érdekében haladéktalanul megtenni a szükséges intézkedést.
(2) A közérdekű bejelentéseket, illetőleg javaslatokat általában harminc napon belül el kell bírálni.
(3) Ha a vizsgálat előreláthatólag hosszabb ideig tart, erről a bejelentőt (javaslattevőt) harminc napon belül tájékoztatni kell, az elintézés várható időpontjának közlésével.

Tv. 19. § (1) A panaszt a lehető legrövidebb idő alatt, de legkésőbb a benyújtástól számított harminc napon belül el kell intézni.
(2) Az eljáró szerv vezetője az (1) bekezdés szerinti határidőt - indokolt esetben - egy ízben legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja. Erről a panasztevőt értesíteni kell.
(3) A panasz elintézéséről a felettes szervet nem kell tájékoztatni.

a közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról szóló 1977. évi I. törvény  végrehajtására kiadott 11/1977. (III. 30.) MT rendelet

Vhr. 4. § Az elintézésre hivatott szerv vezetője, illetőleg az általa megbízott személy dönti el, hogy a bejelentést - tartalmától függően - közérdekű bejelentésként, javaslatként, vagy panaszként kell-e elintézni.

A vizsgálat megállapításai

A vizsgálat annak megállapítását célozta, hogy okozott-e alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot a III. kerületi alpolgármester akkor, amikor az áttétel révén hivatalához került ügy elintézése során időben késedelmesen járt el, másrészt úgy intézkedett, hogy a beadványnak a ténylegesen  hatáskörrel rendelkező szervhez kerülését szolgáló szabályokat figyelmen kívül hagyta.
A vizsgálat során megállapítottam, hogy a III. kerületi polgármesternek a közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról szóló 1977. évi I. törvény rendelkezései alapján kellett volna eljárnia. A közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról szóló törvény az eljárási határidő szempontjából ugyan nem ad olyan szigorú szabályokat mint az államigazgatási eljárásról szóló törvény, ugyanakkor az általánosnak tekintett harminc napos határidőre vonatkozó rendelkezés alóli kivételek - hasonlóan az Áe. rendelkezéseihez - garanciális jelentőségűek. Ha a közérdekű bejelentés vizsgálata előreláthatólag hosszabb ideig tart, erről a bejelentőt (javaslattevőt) harminc napon belül tájékoztatni kell, az elintézés várható időpontjának közlésével. Ha a közérdekű bejelentést, illetőleg javaslatot nem az elintézésre hivatott szervhez tették meg, azt nyolc napon belül oda át kell tenni. Az áttételre vonatkozó rendelkezés - az Áe. szabályaihoz hasonlóan - az ügy érdemi elintézésének alternatívája. Ugyanazt a célt szolgálja mint az ügy érdemi elintézésének kötelezettséget kimondó szabály. A közérdekű bejelentés címzettje tehát köteles azt vagy érdemben elbírálni, vagy az érdemi elbírálásra jogosult szerv kilétének meghatározása után a beadványt áttenni. Az eljáró szerv döntése a hatáskör hiányának megállapítása esetén sem szorítkozhat kizárólag az ügy érdemi elbírálásának elutasítására, létezik ugyanis olyan szabály amely ilyenkor az érdemi elbírálás lehetőségének helyébe lép. Az áttétel ebben az esetben azt a célt szolgálja, hogy a panaszos hatásköri szabályokkal kapcsolatos tájékozatlansága ne tegye lehetetlenné a beadvány érdemi vizsgálatát. Ezért teszi a jogszabály a hatásköri szabályokat a panaszosnál mindenképpen jobban ismerő címzett kötelezettségévé a hatáskör tisztázását és az ügyintézés felesleges elhúzódása érdekében az áttételt.
A Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. törvény 64. §-a a következő rendelkezést tartalmazza: "A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé." Az idézett rendelkezés nem értelmezhető úgy, hogy abból kizárólag az érintett szervhez fordulás joga következik. Az ügy érdemi elintézéséhez való joghoz képest ugyanis ez a lehetőség puszta formalitás, önmagában értelmezhetetlen.
A fent kifejtettek alapján megállapítottam, hogy a III. kerületi polgármester alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot okozott amikor a hozzá érkező beadványt a hatáskör hiányának megállapítása mellett nem tette át a hatáskörrel rendelkező szervhez, ezzel lehetetlenné tett a közérdekű bejelentés érdemi elintézését. 

Kezdeményezés

Élve az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21.§-ában foglalt jogkörömmel, felkérem Budapest Főváros III. kerületének alpolgármesterét, hogy a panaszos beadványát a hatáskörrel rendelkező szervhez tegye át.

Budapest, 1999. szeptember 1.

Gönczöl Katalin