OBH 132/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Kunné dr. Simonyi Anna

Az eljárás megindulása 

A panaszos beadványában a szomszédja építkezésével, valamint ipari tevékenységével kapcsolatos, a tiszakécskei  jegyző elhúzódó eljárását és intézkedési kötelezettségének elmulasztását sérelmezte.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX törvény 16 §. (1) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam, mivel a rendelkezésre álló adatok alapján alkotmányos joggal összefüggésben visszásságra lehetett következtetni.
Eljárásom során előzetes vizsgálatot kértem a Bács - Kiskun Megyei Közigagatási Hivatal vezetőjétől, valamint megkértem az előzményi iratokat.

Érintett alkotmányos jogok:

- Alkotmány 13. § (1) bekezdés 
A Magyar Köztársaság biztosítja  a tulajdonhoz való jogot,
- Alkotmány 57. § (5) bekezdés
A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés elen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. 
- Alkotmány 2. § (1) bekezdés 
A Magyar köztársa  független, demokratikus jogállam

Alkalmazott jogszabályok:                     

1957. évi IV. tv  Az államigazgatási eljárásróláltalános szabályairól (Áe.)
1964. évi IIII. tv.  Az építésügyről, valamint a végrehajtására kiadott 30/1964. (XII.2.) Kormányrendelet
12/1986. (XII.30.) ÉVM rendelet Az építési és a használatbavételi engedélyezési eljárásról
85/1997. (V.28.) Kormányrendelet a telepengedély alapján gyakorolható ipari tevékenységekről és a telepengedélyezés rendjéről szóló 20/1982. (X.12.) IpM rendelet hatályon kívül helyezéséről

Megállapított tényállás:

A panaszos szomszédja részére a tiszakécskei jegyző építési engedélyt adott 1994-ben, mely engedélyt a másodfokú építésügyi hatóság megsemmisítette és új, építésrendészeti eljárást lefolytatását rendelte el a megkezdett építkezésre tekintettel. A jegyző az engedély nélkül épített melléképületre fennmaradási engedélyt adott 1995. februári határozatával. A panaszos fellebbezésében foglaltak alapján az első fokú építésügyi hatóság saját hatáskörében eljárva döntését visszavonta, s kötelezte építtetőt módosított tervdokumentációk, valamint a szakhatósági állásfoglalások 20 napon belüli benyújtására a 801/3/1995. sz. április 3-án kelt határozatával. A közigazgatási hivatal vezetője vizsgálata alapján  megállapította, ezen első fokú hatósági döntés óta a melléképület építésügyi hatósági ügyében intézkedés nem történt. A hivatalvezető állásponthja az, hogy az építési törvény 38. §-a alapján ma már építésügyi hatósági intézkedést tenni nem lehet, mert eltelt az arra nyitva álló egy éves határidő. A panaszos által sérelmezett ipari tevékenység ügyében pedig a jegyzőnek nem volt hatásköre eljárni, figyelemmel arra, hogy a telepengedélyezésről szóló eljárásról szóló 20/1982. (X.12.) IpM rendeletet a 85/1997. (V.28.) Kormányreneletet 19997. július 2-i hatállyal hatályon kívül helyezte. Jelenleg nincs hatályban olyan jogszabály, amely hatósági engedélyhez kötné a panaszos szomszédja által folytatott ipari tevékenységet. A hivatalvezető álláspontja szerint a panaszos - figyelemmel arra, hogy az általa zavaró hatásúnak ítélt állapot több mint egy éve fennáll - a bíróságtól kérhet birtokvédelmet.

A vizsgálat megállapításai:

A rendelkezésre álló iratokból megállapítottam, hogy helytálló a megyei közigazgatási hivatal vezetőjének azon megállapítása, hogy az engedély nélküli építkezés ügyében kiadott kötelező határozatnak építtető nem tett eleget, az új kérelmet mellékleteivel nem nyújtotta be, "s az első fokú hatóság sem tett semmit e jogerőre emelkedetett kötelezést tartalmazó határozat kikényszerítése érdekében." Többi megállapítása azonban nem megalapozott. A hivatkozott, a telepengedélyezésről szóló miniszteri rendeletet a panasznak a jegyzőhöz történt benyújtását követően több mint két évvel később helyezték hatályon kívül. Az iratokban meglévő, 1995. március 21-i helyszíni szemléről készült feljegyzés szerint a panaszos szomszédja kisipari tevékenységet folytatott az engedély nélkül létesített melléképületben, s ezért is vonta vissza a fennmaradási engedélyt megadó határozatát a hatóság. A rendelet 30. § (1) bekezdése értelmében minden építményt, illetőleg annak részét (helyiségét) csak az építési és használatbavételi (fennmaradási) engedélyben meghatározott, ennek hiányában pedig a rendeltetésének megfelelő célra és úgy szabad használni, hogy ez az állékonyságot, az egészséget, az élet- vagy közbiztonságot ne veszélyeztesse és a megengedett határértékeket meghaladó mértékű káros hatást ne gyakoroljon a környezetére. A hivatkozott jogszabályhely (2) bekezdése értelmében pedig  az építményt csak az építési és a használatbavételi engedélyben meghatározott célra szabad használni. Az engedélyezett céltól eltérő használathoz az építésügyi hatóság engedélye szükséges. Tekintettel arra, hogy a felépült építményre nem volt ( és jelenleg sincs ) érvényes fennmaradási engedély, a tevékenység folytatásának megtiltásáról kellett volna rendelkeznie a jegyzőnek, valamint le kellett volna folytatnia a telepengedélyezési eljárást is.
Azzal, hogy a jegyző 1995. év óta nem intézkedett sem az építésrendészeti eljárásban hozott kötelező határozata végrehajtása érdekében ( végrehajtási intézkedés, illetőleg bontási határozat meghozatala), sem az engedély nélkül működő vállalkozás kérdésében, az Alkotmányban rögzített, a jogállamisághoz szervesen kapcsolódó jogbiztonság követelményével, valamint a jogorvoslati joggal összefüggésben visszásságot okozott, ugyanis a hatósági döntés hiányában a panaszost jogorvoslati jogától fosztotta meg. Visszásságot. okozott a jegyző a tulajdonhoz fűződő alkotmányos joggal kapcsolatban is azzal, hogy éveken keresztül nem járt el a hatóság a panaszos szomszédságában folytatott engedély nélküli  ipari tevékenységgel kapcsolatos beadványok alapján, és így nem vizsgálta a tevékenységgel járó, a  panaszos ingatlanára károsan hatható gépek számát, elhelyezésésének szabályosságát.
A megyei közigazgatási hivatal vezetőjének válaszából az derül ki, hogy semmilyen intézkedést nem tett a mulasztást elkövető jegyzővel szemben, gyakorlatilag a kialakult állapotot megváltoztathatatlannak tekinti.

A megvalósult alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságok a félbeszakadt eljárás folytatásától ma már az eltelt években bekövetkezett jogszabályváltozások miatt nem orvosolhatóak.
Az időközben megjelent és 1999. október 11-én hatályba lépő, a telepengedély alapján gyakorolható ipari és szolgáltató tevékenységekről, valamint a telepengedélyezési eljárásról szóló 80/1999. (VI.11.) Kormányrendelet alapján azonban a települési önkormányzat jegyzőjének  mind hivatalból, mind bejelentésre ellenőriznie kell, hogy a telepengedélyhez kötött tevékenységet jogerős engedély alapján kezdik meg, folytatják, illetőleg módosítják. 
A feltárt alkotmányos jogokkal kapcsolatos  visszásságok megszűntetése érdekében az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdés alapján kezdeményezem:
I.) Tiszakécske Város Önkormányzata jegyzőjénél, hogy 

 1.) A 80/1999. (VI.11.) Kormányrendelet alapján folytassa le a telepengedélyezési eljárást a panaszos szomszédjával szemben és annak eredményéről a panaszost is tájákoztassa;

 2.) Intézkedjen arról hivatalában, hogy a jövőben mind az eljárási, mind az anyagi jogi szabályokat maradéktalanul tartsák be.

 3.) Felhívom Tiszakécske Város  Polgármesterét, hogy a mulasztás miatt  kezdeményezzen vizsgálatot a jegyzővel szemben, szükség esetén  fegyelmi eljárást  a vonatkozó jogszabályok alapján.

II.) Felkérem a Bács - Kiskun Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét, hogy 

 1.) A működési területén hívja fel a jegyzők figyelmét a hatályba lépő kormányrendelet maradéktalan betartására;
 2.) Intézkedjen arról hivatalában, hogy a jövőben mind az eljárási, mind az anyagi jogi szabályokat maradéktalanul tartsák be, valamint felügyeleti jogkörében járjon el, amennyiben jegyzői mulasztást tár fel;

Budapest, 1999. október 6.

Gönczöl Katalin