OBH 7393/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Kiss László                                                                                                    

Az eljárás megindítása:
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (2) bekezdése alapján hivatalból vizsgálatot rendeltem el I. S. fiatalkorú - a Debreceni Városi Rendőrkapitányság előállító helyiségében történt - öngyilkosságának körülményeivel kapcsolatban.

Érintett alkotmányos jogok:
Jogállamiság, jogbiztonsághoz való jog (Alk. 2 .§ (1)bek. )

Alkalmazott jogszabályok:
1994. évi XXXIV. törvény a Rendőrségről
18. § (1) A fogvatartott részére biztosítani kell azt a lehetőséget, hogy egy hozzátartozóját vagy más személyt értesítsen, feltéve, hogy ez nem veszélyezteti az intézkedés célját. Ha a fogvatartott nincs abban a helyzetben, hogy e jogával élhessen, az értesítési kötelezettség a Rendőrséget terheli. Ha a fogvatartott fiatalkorú vagy gondnokság alá helyezett, haladéktalanul értesíteni kell törvényes képviselőjét vagy gondnokát.
33. § (1) A rendőr a további intézkedés megtétele céljából elfogja és az illetékes hatóság elé állítja azt,
e) akinek előállítását külön törvényben meghatározott feltételek alapján elrendelik.
(2) A rendőr a közbiztonság érdekében a hatóság vagy az illetékes szerv elé állíthatja azt,
d) aki a szülői felügyelet vagy a gyámság, illetőleg az intézeti nevelés hatálya alól engedély nélkül kivonja magát;
(3) A Rendőrség az előállítással a személyi szabadságot csak a szükséges ideig, de legfeljebb 8 órán át korlátozhatja. Ha az előállítás célja még nem valósult meg, indokolt esetben ezt az időtartamot a rendőri szerv vezetője egy alkalommal 4 órával meghosszabbíthatja. Az előállítás időtartamát a rendőri intézkedés kezdetétől kell számítani.
(4) Az előállítottat szóban vagy írásban az előállítás okáról tájékoztatni kell, és az előállítás időtartamáról részére igazolást kell kiállítani.
97. § (1) E törvény alkalmazásában
h) fogvatartott: akit törvény, illetőleg törvény alapján kiadott hatósági határozat alapján a szabad mozgáshoz és tartózkodási hely szabad megválasztásához való jogában korlátoznak (őrizetbe vett, előzetesen letartóztatott, közbiztonsági őrizetben lévő, elfogott és előállított, elővezetett);

3/1995. (III. 1.) BM rendelet a Rendőrség Szolgálati Szabályzatáról
39. § (1) A szülői felügyelet vagy gyámság, illetőleg az intézeti nevelés alól magát engedély nélkül kivonó személy előállításáról értesíteni kell a felügyelet gyakorlására jogosultat, indokolt esetben a gyámhatóságot is.
(2) Az okok és körülmények tisztázása után az előállított személyt a szülőnek, törvényes képviselőnek (gondozónak), illetőleg a legközelebbi nevelőintézetnek át kell adni.
45. § (1) Az előállított személyt előállító vagy biztonságos őrzését szolgáló más helyiségben kell elhelyezni. Az azonos ügyben előállítottakat el kell különíteni. Az elővezetett személyt, ha az intézkedés sikeresen csak így hajtható végre, a rendőrségen történő visszatartás idejére előállító helyiségben lehet elhelyezni. Ha az előállító helyiségben előállított, elővezetett személy van, gondoskodni kell az állandó őrzéséről.
(2) Az előállító helyiségben történő elhelyezés, nyilvántartás és őrzés végrehajtásának feltételeit a rendőri szerv vezetője biztosítja.
(3) Az előállító helyiségben történő elhelyezéskor, az előállított, elővezetett személyt fel kell világosítani az intézkedés várható időtartamáról. Ruházatát át kell vizsgálni, és tőle el kell venni azokat a tárgyakat, amelyeket fogva tartáskor sem tarthat magánál. Nyilatkoztatni kell sérüléséről, esetleges panaszáról. A sérültet orvosi ellátásban kell részesíteni.
(4) Az előállított, elővezetett személy ellátására a fogva tartottakra vonatkozó szabályok megfelelően irányadók.
  (5) Az előállító helyiségre, illetőleg az abban elhelyezett személyekre az őrzésre és az okmányok vezetésére - eltérő rendelkezés hiányában - a fogdaszolgálatra vonatkozó szabályokat kell alkalmazni. Látogató fogadása azonban nem engedélyezhető.

19/1995. (XII. 13.) BM rendelet a rendőrségi fogdák rendjéről
  1. § (1) E rendelet alkalmazásában fogvatartott a bűnügyi, a közbiztonsági és az idegenrendészeti őrizetes, az előzetesen letartóztatott, valamint az elítélt, amennyiben számára a fogvatartás helyéül rendőrségi fogdát jelöltek ki.
20. § Fogdai rendkívüli esemény a fogvatartást érintő természeti katasztrófa, továbbá minden olyan esemény, tevékenység vagy mulasztás, amely a fogvatartott, a fogdaőrség, az ellenőrző életét, testi épségét, egészségét, a fogda rendjét, az őrzésbiztonságot sérti vagy súlyosan veszélyezteti, így különösen:
f) a fogvatartott öngyilkossági kísérlete vagy szándékos egészségkárosítása,
21. § (1) A fogdai rendkívüli eseményt a fogvatartásért felelős köteles kivizsgáltatni, és haladéktalanul jelenteni a büntetés-végrehajtási felügyeleti ügyésznek.
(2) A rendkívüli fogdai esemény vizsgálatát az eltűnt személyek felkutatásának és a rendkívüli halálesetek kivizsgálásának rendjéről szóló 23/1994. (X. 26.) BM rendelet szerint kell lefolytatni, ha a fogvatartott halála rendkívüli halálesetnek minősülő módon következik be.
(3) Az elhunyt temetését, hamvasztását csak a hatósági boncolás megtörténte után, az ügyész hozzájáruló nyilatkozatának birtokában engedélyezheti a rendőri szerv.
32. § (2) A fogdaőrök kötelesek a zárkában elhelyezett fogvatartottak viselkedését 20 percenként ellenőrizni a betekintő sávon keresztül. Gyakrabban - szükség esetén folyamatosan - kötelesek ellenőrizni azokat a fogvatartottakat, akik rendkívüli cselekményt követtek el, vagy akikről viselkedésük alapján a rendkívüli cselekmény elkövetése alaposan feltehető.

23/1994. (X. 26.) BM rendelet az eltűnt személyek felkutatásának és a rendkívüli halálesetek kivizsgálásának rendjéről
2. § (1) Az eltűnt személy felkutatásáról, valamint a rendkívüli haláleset kivizsgálásáról bejelentésre vagy hivatalból a rendőrség gondoskodik.
(2) A rendőrség eljárására - az e rendeletben, illetőleg az elintézési határidő tekintetében a Kormány rendeletében meghatározott eltérésekkel - az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény szabályait kell alkalmazni.
4. § (1) E rendelet alkalmazásában rendkívüli az olyan halál, amelynek természetes módon való bekövetkezését a körülmények kétségessé teszik, különösen, ha
c) öngyilkosság okozta vagy a körülmények erre utalnak;
5. § (1) Az eltűnt személy felkutatása és a rendkívüli haláleset kivizsgálása - a (2) és (3) bekezdésben meghatározott kivételekkel - a rendőrkapitányság hatáskörébe tartozik.
11. § A rendkívüli haláleset kivizsgálása során az eljárási cselekményeket - így különösen a szemlét és a hatósági boncolást - úgy kell végrehajtani, hogy azok adatai egy későbbi, esetleges büntetőeljárásban bizonyítékként felhasználhatók legyenek.
12. § (1) A holttest vagy holttestrészlet (a továbbiakban együtt: holttest) temetéséhez, hamvasztásához (a továbbiakban együtt: temetés) az eljárást lefolytató rendőri szerv engedélye szükséges.
 
1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól
19. § (5) Ha a kizárási ok a közigazgatási szerv vezetőjével, illetőleg a polgármesterrel, a főpolgármesterrel, a jegyzővel, a fővárosi főjegyzővel, a megyei jogú város kerületi hivatalának vezetőjével vagy a polgármesteri hivatal köztisztviselőjével szemben merül fel, az ügyben - jogszabály eltérő rendelkezése hiányában - a felettes szerv által kijelölt köztisztviselő vagy hatóság jár el.
  (6) A közigazgatási szerv a saját ügyének elintézésében nem vehet részt. Az eljáró szerv kijelölésére az (5) bekezdés irányadó.

2/1997. (ÜK. 1998/1.) LÜ h. körlevél a büntetés-végrehajtási intézetben és a rendőrségi fogdában bekövetkezett rendkívüli és egyéb eseményekkel kapcsolatos jelentéstételi kötelezettségről
1. A módosított 1/1990. Legf. Ü. utasítás 22. § (1) bekezdése szerint az ügyésznek a bv. intézetben és a rendőrségi fogdában lezajlott minden jelentős rendkívüli eseményt jelentenie kell a Legfőbb Ügyészségnek.
A rendőrségi fogdák rendjéről szóló, módosított 19/1995. (XII. 13.) BM rendelet 21. § (1) bekezdése alapján a fogdai rendkívüli eseményt a fogva tartásért felelős köteles kivizsgáltatni és haladéktalanul jelenteni a büntetés-végrehajtási felügyeleti ügyésznek.

1/1990. Legf. Ü. utasítás a büntetés-végrehajtás törvényességének ügyészi felügyeletéről
21. § (1) Ha a főügyészség a fogvatartott súlyos balesetéről [8/1979. (VI. 30.) IM rendelet 81. § (5) bekezdése d), e), f) pont] értesül, az ügyész az értesítéstől számított nyolc napon belül köteles megvizsgálni a baleset bekövetkezésének okait és értékelni a bv. intézet vizsgálatának megállapításait, valamint a megelőzés érdekében tett intézkedéseket.
(2) Amennyiben a baleset, illetőleg a mérgezés a fogvatartott halálát vagy életveszélyes sérülését okozta [8/1979. (VI. 30.) IM rendelet 81. § (5) bekezdés a), b), c) pont], az ügyész köteles a legrövidebb időn belül megjelenni a baleset helyszínén az (1) bekezdésben meghatározott feladatainak elvégzésére.
(3) Ha a balesettel kapcsolatban a fogvatartó szerv dolgozójának felelőssége merül fel, az ügyész kezdeményezze a megfelelő (büntető, fegyelmi, szabálysértési, kártérítési) felelősségre vonását.
(4) Ha az ügyész a fogvatartó szervtől vagy máshonnan a fogvatartott haláláról értesül, köteles a legrövidebb időn belül megjelenni a haláleset színhelyén és megvizsgálni a halál bekövetkezésének körülményeit. Bűncselekmény gyanúja esetén elrendeli az igazságügyi orvosi boncolást. Ennek költségeit az elrendelő főügyészség viseli.
(5) Ha a fogvatartott halála kapcsán bűncselekmény alapos gyanúja nem merült fel, az ügyész engedélyezi a holttest hatósági boncolás utáni eltemetését.
(6) Az ügyész ellenőrzi a fogvatartásért felelős szerv halálesettel kapcsolatos vizsgálatának megállapításait.
(7) Ha a halálesettel vagy annak vizsgálatával kapcsolatban a fogvatartó szerv dolgozójának felelőssége merül fel, az ügyész a (3) bekezdés szerint jár el.

Megállapított tényállás:
	1998. december 22-én 19 óra 30 perckor  a Debreceni Városi Rendőrkapitányság előállító helyiségében felakasztva találták I.S. fiatalkorút. Az akasztáshoz használt ruhadarabról levágták, de életjelet nem mutatott. A kihívott mentőorvos 19 óra 38 perckor megállapította a halál beálltát.
	A rendkívüli haláleset kivizsgálására a vonatkozó jogszabályoknak megfelelően összeállított bizottság a helyszíni halottszemlét 20 óra 30 perckor kezdte meg. A bizottság tagjaként részt vett a halottszemlén a Hajdú-Bihar Megyei Ügyészségi Nyomozó Hivatal ügyésze. A bizottság megállapította, hogy a rendkívüli haláleset önakasztás miatt következett be. Idegenkezűségre, bűncselekmény elkövetésére utaló elváltozást, sérülést nem találtak. I.S. az önakasztást a saját vékony dzsekijével hajtotta végre. A bizottság megállapítása szerint a 168 cm testmagasságú I.S. a helyiségben lévő 50 cm magasságú padról elérhette a felette lévő - a padlózattól 293 cm magasságban húzódó - fűtéscsövet.
	A rendőrorvos véleménye szerint a halál a vizsgálatát megelőző 2-3 órával korábban következhetett be, fulladás és agybénulás következtében. 

A vizsgálat megállapításai:
	A haláleset körülményeinek tisztázása és az esetleges rendőri felelősség megállapítására irányuló vizsgálat során keletkezett adatok beszerzése érdekében a Hajdú-Bihar megyei főügyésztől kértem tájékoztatást. A kapott tájékoztatás alapján a következőket állapítottam meg:
	A fiatalkorút a megyei rendőrfőkapitányság járőre 1998. december 22-én 16 óra 45 perckor igazoltatta. Miután semmilyen igazolvány nem volt nála, a személyi adatait bemondás alapján vették fel és azokat a központi ügyelet útján egyeztették. A központi ügyelet közölte a járőrrel, hogy I.S. ellen országos körözés van kibocsátva, ezért 17 óra 05 perckor előállították a rendőrkapitányságra. Az elsődleges - részletes adatokat nem tartalmazó - körözési lista szerint a fiatalkorút a Berettyóujfalui Rendőrkapitányság 1998. november 5. óta, a Hajdúszoboszlói Rendőrkapitányság 1998. december 2. óta körözte. 
	Az előállító helyiségben történt elhelyezése előtt - átvételi jegyzőkönyvben felsorolt - személyes tárgyait és cipőfűzőjét elvették. A városi rendőrkapitányság vezetőjének szóbeli közlése szerint az előállító helyiségben 17 óra 30 perc és 18 óra között helyezték el, ahol az esemény felfedezéséig egyedül tartózkodott.
	 A bevetés-irányítási központ egyik rendőre 19 óra 30 perckor két újabb előállítottat akart az előállítóban elhelyezni. Kinyitotta a helyiség ajtaját és felszólította az egyik előállítottat, hogy menjen be. Az előállított, a helyiségbe való belépése pillanatában észrevette a fűtéscsőre felakasztott fiút. 
	A haláleset körülményeinek és a szolgálatot teljesítő rendőrök felelősségének tisztázására a rendőrkapitányság  vizsgálatot folytatott. A büntetés-végrehajtási ügyész rendelkezésére a vizsgálat arra is kiterjedt, hogy a kb. két óra alatt - amelyet a fiatalkorú az előállítóban töltött - ellenőrizték-e a viselkedését, illetve miért nem kísérték át haladéktalanul az állami gondozott I.S.-t a kapitányságtól néhány száz méterre lévő GYIVI-be.
	A vizsgálat megállapította, hogy az ügyeletvezető az elhelyezést követően több alkalommal is személyesen ellenőrizte az előállítottat. I.S. nyugodtnak látszott, magatartásában semmi rendkívüli nem volt tapasztalható. A GYIVI-be történő haladéktalan átszállítására azért nem került sor, mert ebben az időpontban - egy folyamatban lévő bűncselekmény elkövetőinek elfogása miatt - a kapitányságon nem volt az átkíséréssel megbízható, szabad járőr. A körözés okát is tartalmazó, részletesebb körözési információ csak a haláleset felfedezését követően, 19 óra 57 perckor érkezett meg faxon a kapitányság ügyeletére. A körözés szerint I.S. intézeti nevelt, aki 1998. szeptember 17-én, közös séta alkalmával elszökött. Feltalálása esetén elő kell állítani, elszámoltatni, a legközelebbi GYIVI-be szállítani és a körözés kibocsátóját értesíteni. 
	A Debreceni Városi Rendőrkapitányság vezetője által elrendelt fegyelmi vizsgálat azzal zárult, hogy az érintett rendőröket nem terheli felelősség a bekövetkezett halálesetért. A büntetés-végrehajtási ügyész ugyanerre a megállapításra jutott. 
	Az előállító helyiségre, illetőleg az abban elhelyezett személyekre a rendőrségi fogdák rendjéről szóló 19/1995. (XII. 13.) BM rendelet szabályai vonatkoznak. Eszerint az ügyeletvezető vagy az előállított felügyeletével megbízott rendőr kötelesek az előállító helyiségben elhelyezett fogvatartottak viselkedését 20 percenként ellenőrizni. Gyakrabban - szükség esetén folyamatosan - kötelesek ellenőrizni azokat a fogvatartottakat, akik rendkívüli cselekményt követtek el, vagy akikről viselkedésük alapján a rendkívüli cselekmény elkövetése alaposan feltehető. Ennek a szabálynak a betartásával összefüggésben sem állapított meg mulasztást a rendőrség által folytatott vizsgálat, azonban az eseményt követően az előállító helyiség ajtaját teljesen átlátható rácsajtóra cserélték.
	Az országgyűlési biztos már korábban megállapította (OBH 5254/1996.), hogy azok a hatályos jogszabályi rendelkezések, amelyek szerint a fogvatartott halálának körülményeit a fogvatartásért felelős köteles kivizsgálni, összeférhetetlenek az eljárási garanciákkal. A jogbiztonság követelményének megfelelő, elfogulatlan, objektív vizsgálat csak az intézmény törvényességi felügyeletét ellátó külső szervtől várható. Az alkotmányos visszásság orvoslására az országgyűlési biztos ajánlotta, hogy a fogvatartottnak a rendőrségi fogdában bekövetkezett halála ügyében folytatandó vizsgálat kerüljön kizárólagos ügyészi hatáskörbe.
	Az Országgyűlés Alkotmány- és Igazságügyi Bizottsága 1998. március 11-i ülésén felkérte a belügyminisztert arra, hogy a rendőrség Fogdaszolgálati Szabályzatáról szóló 5-1-19/1996. sz. rendőrfőkapitányi utasítást vizsgálja felül és nyilvános jogszabály formájában jelentesse meg. Indítványozta a rendőrségi fogdák rendjéről szóló 19/1995 (XII.13.) BM rendelet módosítását oly módon, hogy a rendőrségi fogdákban bekövetkezett haláleset kivizsgálása során az ügyészt haladéktalanul értesítsék és a temetés csak az ügyész nyilatkozata és a hatósági boncolás után történhessen meg. 
	A Belügyminisztérium az ajánlást, illetve a Bizottság állásfoglalását csak részben hajtotta végre. A Fogdaszolgálati Szabályzat nem jelent meg nyilvános jogszabály formájában. A rendőrségi fogdák rendjéről szóló 19/1995 (XII.13.) BM rendeletet az igazságügyminiszterrel és a legfőbb ügyésszel egyetértésben kiadott 40/1998 (IX.9.) BM rendelet módosította. Eszerint a rendkívüli fogdai esemény vizsgálatát az eltűnt személyek felkutatásának és a rendkívüli halálesetek kivizsgálásának rendjéről szóló 23/1994. (X. 26.) BM rendelet szerint kell lefolytatni, de az elhunyt temetését, hamvasztását csak a hatósági boncolás megtörténte után, az ügyész hozzájáruló nyilatkozatának birtokában engedélyezheti a rendőri szerv. 
	A Legfőbb Ügyész 2/1998. (ÜK.5.) LÜ utasításával módosított 1/1990. Legf. Ü. utasítás a büntetés-végrehajtás törvényességének ügyészi felügyeletéről úgy rendelkezik, hogy ha az ügyész a fogvatartó szervtől vagy máshonnan a fogvatartott haláláról értesül, köteles a legrövidebb időn belül megjelenni a haláleset színhelyén és megvizsgálni a haláleset bekövetkezésének körülményeit. Az utasítás szerint az ügyész engedélyezi a holttest hatósági boncolás utáni eltemetését, továbbá az ügyész ellenőrzi a fogvatartásért felelős szerv halálesettel kapcsolatos vizsgálatának megállapításait. Az utasítás 21. § (4) bekezdése úgy értelmezhető, hogy az ügyész önállóan köteles vizsgálatot folytatni. A (6) bekezdés szerint az ügyészt csak ellenőrzési kötelezettség terheli és továbbra is a rendőrség folytatja le a vizsgálatot, amelybe a saját felelősségének megállapítása vagy kizárása is beletartozik. Hasonló ellentmondások vannak az elhunyt eltemettetésének engedélyezése terén is.
	Nem oldja fel a rendelet és a Legfőbb Ügyészi utasítás közötti ellentmondást a büntetés-végrehajtási intézetben és a rendőrségi fogdában bekövetkezett rendkívüli és egyéb eseményekkel kapcsolatos jelentéstételi kötelezettségről kiadott 2/1997. (ÜK. 1998/1.) LÜ h. körlevél sem. A rendelkezések értelmezése azt a gyakorlatot sem zárja ki, hogy a büntetés-végrehajtási felügyeleti ügyész csak a vizsgálat eredményéről kérjen tájékoztatást. Nem egyértelmű, hogy a fogvatartásért felelős szerv közvetlenül az esemény észlelésekor vagy a vizsgálat megkezdése után, esetleg annak lefolytatása után köteles haladéktalanul értesíteni az ügyészt. 
	Az Alkotmánybíróság eddigi határozataiban és következetes gyakorlatában kifejezésre juttatta azt az álláspontját, hogy a jogbiztonság az állam - s elsősorban a jogalkotó kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. [9/1992. (I. 30.) AB hat. ABH 1992, 65; 26/1992. (IV. 30.) AB hat. ABH 1992, 142; 1160/B/1992. AB hat., ABH 1993. 608.] 
	A fentiekben hivatkozott korábbi ajánlásom óta eltelt időben figyelemmel kísértem a rendőri fogvatartás során bekövetkezett rendkívüli eseményeket és azok vizsgálatát. Megállapítottam, hogy a vizsgálat tartására vonatkozó jogi szabályozás módosítása nem járt a kívánt eredménnyel, az alkotmányos visszásság nem nyert orvoslást. Mindezekre tekintettel szükségesnek tartom, hogy az érintett szervek részére ismételten ajánlást tegyek. 
	A vizsgált ügyben a BM rendelet és a Legfőbb Ügyészi utasítás közötti ellentmondás, továbbá a Legfőbb Ügyészi utasítás egymásnak is ellentmondó rendelkezései jogbizonytalanságot eredményeznek, ezért közvetlenül veszélyeztetik a jogállam nélkülözhetetlen elemét képező jogbiztonságot és ezzel alkotmányos visszásságot okoznak.
	Ugyancsak a jogállamiságot és a jogbiztonságot veszélyeztető alkotmányos visszásságot okoz, hogy az előállított személyeket, illetve a rendőrségi fogdában fogvatartottakat érintő rendkívüli események vizsgálatát a fogvatartást foganatosító rendőrkapitányság végzi. A 23/1994. (X. 26.) BM rendelet alapján a rendkívüli halálesetek kivizsgálását az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény alapján kell végrehajtani. Az Áe. - kizárásra vonatkozó - 19. § (6) bekezdésére tekintettel a rendőrkapitányság a saját állományának felelősségét érintő kérdés vizsgálatában nem vehet részt. Az eljáró szerv kijelölésére az (5) bekezdés irányadó.

Ajánlások:
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 25. § alapján javaslom a Legfőbb Ügyésznek a hatályos utasítások módosítását annak érdekében, hogy az előállított személyeket és a rendőrségi fogdában fogvatartottakat érintő rendkívüli események - ide értve a fogvatartott sérülését és öngyilkosságát is - vizsgálatát teljes egészében a rendőrségtől független, ügyészi szerv folytassa.
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 25. §  alapján ajánlom a belügyminiszternek a hatályos jogszabályok módosítását - a Legfőbb Ügyésszel egyetértésben - annak érdekében, hogy az előállított személyeket és a rendőrségi fogdában fogvatartottakat érintő rendkívüli eseményekről - ide értve a fogvatartott sérülését és öngyilkosságát is -, azok észlelése után, haladéktalanul a vizsgálatra hatáskörrel rendelkező  ügyészi szervet értesítsék. Gondoskodjon továbbá a Fogdaszolgálati Szabályzat nyilvános jogszabályban történő kiadásáról.
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) bekezdése alapján ajánlom az országos rendőrfőkapitánynak, hogy  az előállított személyeket érintő rendkívüli események megakadályozása és az előállítottak folyamatos felügyelete érdekében intézkedjék, hogy valamennyi rendőri szervnél, a Debreceni Rendőrkapitánysághoz hasonlóan, az előállító helyiségek ajtaját átlátható, rácsos ajtóra cseréljék ki.
	Ajánlásaimmal kapcsolatos állásfoglalásaikról, intézkedéseikről az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény hivatkozott rendelkezése alapján adjanak tájékoztatást.

Budapest, 2000. március 6.

Gönczöl Katalin