OBH 7386/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: Táncos Mihályné

Az eljárás megindítása:

Panaszos levélben fordult az Országgyűlési Biztosok Hivatalához, melyben özvegyi nyugdíjának megállapításához kér segítséget.

Az eljárás megindítására a beadványban foglaltak alapján az Alkotmány 70/E. §-ában deklarált szociális biztonság sérelmének veszélye miatt került sor.

Jogszabályi háttér:			1949. évi XX. törvény A Magyar Köztársaság 						Alkotmánya 70/E. § (1) A Magyar Köztársaság 						állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz.

A tényállás:
Panaszos sérelmezte, hogy özvegyi nyugdíj iránti igényét a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság elutasította, mivel hivatalosan nem tudta igazolni, hogy elvált férjétől tartásdíjat kapott. Az igazgatóság fellebbezés folytán hozott másodfokú határozatának indokolása szerint panaszos az 1995. november 8-án elhunyt elvált házastársa jogán özvegyi nyugdíj igényt terjesztett elő, melyet 1997. november 11-én kelt határozattal elutasítottak. Fellebbezésében panaszos arra hivatkozott, hogy elvált házastársától tartásdíjban részesült, melyet azonban hitelt érdemlően igazolni nem tud.
Az eljárás során megállapították, hogy panaszos házasságát 1974-ben felbontották, az ítélet házastársi tartásdíjról nem rendelkezett. Mivel a kérdéses időben hatályos társadalombiztosításról szóló 1975. évi II. törvény 63. § (2) bekezdése szerint az elvált házastárs állandó özvegyi nyugdíjának egyik feltétele - a tartásdíjban részesülés - nem bizonyított, ezért az igényt másodfokon is elutasították az 1998. szeptember 7-én kelt határozat szerint. (törzsszám: 167-01026-6)

A vizsgálat megállapításai:
A szociális biztonsághoz való jogot az állam a társadalombiztosítás utján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg. Alkotmány felhatalmazása alapján a társadalombiztosításhoz kapcsolódó jogokat és kötelezettségeket külön törvény állapítja meg, melynek működése, fejlesztése a nemzetgazdaság mindenkori fejlődésének, teherbíró-képességének függvénye.
A törvény szabályozza a társadalombiztosítás keretében nyújtott szolgáltatások feltételrendszerét, így többek között az állandó özvegyi nyugdíjra jogosultság feltételeit is.

Mivel panaszos esetében a tényállásban részletezett törvényi feltétel hiányzott a jogosultság megállapításához, ezért kérelmét másodfokon is  a jogszabályi rendelkezéseknek megfelelően bírálták el.
A fentiek alapján megállapítotam, hogy a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság döntése alkotmányos joggal (Alkotmány 70/E. §) összefüggésben  visszásságot nem okozott.

Budapest, 1999. június 30.

Dr. Polt Péter