OBH 7346/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Kelemen László

Az eljárás megindítása

Az alkotmányos jogok honvédségen belüli érvényesülését 1996-97-ben hivatalból átfogóan vizsgáltuk. E vizsgálat utóvizsgálatának keretében észleltük, hogy az egyik kiképzőközpontban egyes sorkatonák részére nem adják ki a törvényben meghatározott pihenőidőt, illetőleg az eltávozást. Mivel ez érinti az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiság részét képező jogbiztonságot, illetőleg a 70/B. § (4) bekezdése szerinti pihenéshez és szabadidőhöz való jogot, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (2) bekezdése alapján az ügyet külön kivizsgáltam.

A megállapított tényállás

Az utóvizsgálat keretében 1999. szeptember 13-án látogattuk meg a Magyar Honvédség Dunántúli Kiképző Központját (Tapolca), ahol egyebek között beszélgetést folytattunk az őrszázad sorkatonáival. Több katona egybehangzóan úgy nyilatkozott, hogy nem kapják meg a törvényben előírt pihenőidőt, másnaponként folyamatosan 24 órás fegyveres őrszolgálatot látnak el, a kiadott pihenőidőben is gyakran a laktanya fenntartásához szükséges munkák elvégzésére kötelezik őket, továbbá nem adják ki a nős sorkatonák részére a havi két hétvégi eltávozást, és előfordul az is, hogy a többiek sem minden esetben kapják meg a törvény szerint járó havi egy eltávozást. A kiképzőközpont parancsnoka elismerte, hogy ilyen esetek előfordulnak, kérdésre válaszolva pedig elmondta, hogy a hétvégén és ünnepnapokon teljesített szolgálatokért járó többlet-pihenőidő kiadására sincs mód. Bár az elmúlt időszakban az őrhelyek számát mintegy kétharmadával csökkenttették, a rendelkezésre álló létszám és a kötelezően ellátandó feladatok között nem tudnak olyan összhangot teremteni, amely a jogszabályok maradéktalan betartását lehetővé tenné.

A vizsgálat megállapításai

Az ügyben irányadóak a hadköteles katonák jogállásáról szóló 1996. évi XLIV. törvény (Hkt.) következő rendelkezései:  

69. § (1) A kiképzés időtartama munkanapokon (kiképzési nap) napi 8 óra. A kiképzési idő ennél rövidebb, illetőleg összevont kiképzési napon hosszabb is lehet, de a 16 órát nem haladhatja meg.
(4) A hadköteles katona - a szervezetszerű őralegységeknél szolgálatot teljesítők kivételével - havonta nyolcnál több 24 órás fegyveres szolgálatot csak beleegyezése esetén teljesíthet.

71. § (1) A hadköteles katonát a kiképzési napokon a szolgálati tevékenység napirend szerinti befejezésének időpontja és a másnapi ébresztő között, továbbá kiképzési szünnapokon pihenőidő illeti meg.
(2) A legalább 12 órás őr-, ügyeleti vagy készültségi szolgálat befejezését követően a 8 órát meghaladó szolgálat időtartamával megegyező pihenőidőt kell biztosítani. Ha a szolgálat teljesítésének ideje kiképzési szünnapra esik, akkor az elmaradt, valamint az e bekezdés alapján járó pihenőidőt - a szolgálat befejezését követően - általában egybefüggően kell kiadni. Fontos szolgálati érdekből e szabálytól el lehet térni, de legalább 24 óra pihenőidőt ilyenkor is biztosítani kell, és a további pihenőidőt 14 napon belül ki kell adni.
(5) A hadköteles katonát hetenként 2 pihenőnap illeti meg, amelyek közül havonta legalább egynek vasárnapra kell esnie.

75. § (1) Az eltávozás a kiképzési szünnapot megelőző nap szolgálati feladatainak befejezésétől az azt követő kiképzési nap ébresztőjéig tart. Szolgálati, kiképzési érdekből az eltávozás 2 napra korlátozható.
(2) A sor- és póttartalékos katona számára havonta legalább egyszer eltávozást kell engedélyezni.
(3) A nős, családos sor- és póttartalékos katona, valamint a tartalékos honvéd és tisztes számára havonta legalább 2 alkalommal eltávozást kell engedélyezni.
(4) A kiképző központba bevonult hadköteles katona részére a kiképző központ parancsnoka az alap- és szakalapozó kiképzés ideje alatt a (2) és (3) bekezdésen túl további eltávozást engedélyezhet.

A szervezetszerű őralegységeknél havonta nyolcnál több fegyveres szolgálat teljesítése is előírható, de ez a rendelkezés nem ad felmentést az ilyen alegységbe beosztott katonák esetében sem a Hkt. egyéb, a pihenő- és a szabadidővel összefüggő általános rendelkezéseinek alkalmazása alól. Így ezeket a katonákat is megilleti a 24 órás szolgálat teljesítése után a legalább 16 órás pihenőidő, a kiképzési szünnapon teljesített szolgálat után az erre az időre járó plusz 24 órás, azaz összesen legalább 40 órás pihenőidő, a heti két pihenőnaphoz való jog, továbbá a törvényben meghatározott mértékű eltávozás. Őket is csak úgy lehet fegyveres őrszolgálatra vezényelni, hogy az említett törvényi követelmények teljesüljenek. 

Mivel a Dunántúli Kiképző Központnál az őrszázad katonái számára nem biztosítják maradéktalanul a törvényben előírt pihenéshez való jogot (különösen a kiképzési szünnap után járó többlet-pihenőidőt és az eltávozásokat illetően, továbbá úgy, hogy a pihenőidőben is munkavégzést rendelnek el), ez alkotmányos visszásságot okoz, mert sérti a jogbiztonságot, tartalmilag pedig a pihenéshez és a szabadidőhöz való alkotmányos jogot. Tekintve, hogy a katonai szolgálat, és azon belül a fegyveres őrszolgálat ellátása fokozott veszéllyel és felelősséggel jár, különös jelentősége van annak, hogy a katonák legalább a törvényben biztosított minimális pihenőidőt megkapják. Külön vizsgálat tárgya lehetne, hogy a törvényben előírt minimális pihenőidő valójában elegendő-e a regenerálódáshoz, a fokozott megterheléssel járó szolgálati feladatok biztonságos ellátásához, az azonban nem lehet vitás, hogy legalább a hatályos törvényben foglaltakat teljesíteni kell. 

Jelzem, hogy más vizsgálatok, illetve panaszok alátámasztani látszanak azt a feltevést, hogy a honvédségnél általában sincsenek meg a sorkatonák pihenőidejének biztosításához szükséges személyi és tárgyi feltételek, ami arra utal, hogy a jogszabályi rendelkezések és a végrehajtásukhoz szükséges feltételek összhangját központi szinten nem teremtették meg. Erre a kérdésre további tapasztalatok birtokában az utóvizsgálatot lezáró, illetőleg egyéb jelentéseimben visszatérek.

Ajánlás

Az Obtv. 20. § (1) bekezdésére figyelemmel a megállapított visszásság megszüntetése érdekében a honvédelmi miniszternek a következőket ajánlom:

A honvédelemről szóló 1993. évi CX. törvény 12. § (1) bekezdés b) pontjában foglalt jogkörében utasítsa a Dunántúli Kiképző Központ parancsnokát arra, hogy a sorkatonák és különösen a szervezetszerű őralegységnél szolgálatot teljesítők pihenő- és szabadidejére vonatkozó törvényi előírásokat maradéktalanul tartassa be.   

A végrehajtás biztosítása érdekében a vonatkozó szabályok előírásait részletesen ismertesse a kiképzőközpont parancsnokával, és a szükséges mértékben ellenőrizze azok betartását.

Szükség esetén a honvédség parancsnoka, a Honvéd Vezérkar főnöke bevonásával vizsgálja meg, hogy a Dunántúli Kiképző Központban a jelenlegi feltételek között valóban lehetetlen-e a szükséges katonai feladatokat úgy ellátni, hogy közben a törvényben előírt pihenőidőt és szabadidőt is biztosítsák. Ha ez az ellentmondás fennáll, akkor intézkedjen a szükséges feltételek biztosítására, avagy a szolgálati feladatoknak a rendelkezésre álló létszámhoz való igazítására.

Kérem a honvédelmi minisztert, hogy az ajánlásokkal kapcsolatos állásfoglalásáról és intézkedéseiről 30 napon belül szíveskedjék tájékoztatni. 

Budapest, 1999. október 14.

Dr. Polt Péter