OBH 7159/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Kollár Zsuzsanna

Az eljárás megindulása

A panaszosok mint a Belügyminisztérium ( a továbbiakban BM. ) által fenntartott egyik budapesti óvoda szülői munkaközössége fordultak az Országgyűlési Biztosok Hivatalához, az óvoda fenntartó által tervezett megszüntetését sérelmezve. A panaszosok beadványukban előadták, hogy véleményük szerint a BM. által fenntartott óvodák megszüntetésével olyan intézményekről kellene  a szülőknek és gyerekeknek lemondani, amelyek által nyújtott magas színvonalú nevelő munkát illetve pedagógiai programot más intézmények nem képesek pótolni.  
Az eljárás a jogbiztonság, az oktatáshoz való jog illetve a  lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog sérelmének gyanúja miatt indult.
A vizsgálat során tájékoztatást kértem a belügyminisztertől, aki a kért információkat a rendelkezésemre bocsátotta.

A megállapított tényállás

Panaszosokkal 1998. december 7-én rendkívüli szülői értekezleten az óvoda vezetője tájékoztatta arról, hogy 1999. augusztus 31-én a BM. által fenntartott óvodák megszűnnek. Beadványukban  a panaszosok előadták, hogy a döntést a BM. mint óvoda-fenntartó a szülők véleményének megismerése nélkül hozta meg.
A Belügyminisztérium több évtizede tart fenn illetve üzemeltet gyermekintézményeket Budapesten. Ezek az intézmények - a belügyminiszter által adott tájékoztatás szerint - eleinte kizárólag a Belügyminisztériumban és annak intézményeinél, illetve felügyelete alatt működő országos hatáskörű szerveknél dolgozók gyermekei számára biztosítottak elhelyezést. Az utóbbi időkben a fent említett körbe nem tartozó szülők is szívesen vették igénybe ezen intézmények által nyújtott szolgáltatást.
Az intézmények megszüntetésének szándéka valamennyi, a Belügyminisztérium által fenntartott óvodára és bölcsődére kiterjed. A gyermekek szülei a döntésről az 1998. december 16-i keltezésű levélből értesültek, amelyet a BM Központi Gazdasági Főigazgatóság Üdülési és Gyermeknevelési Osztályának vezetője írt alá. A levélben a szülőket arról értesítették, hogy az 1998. november 7-én tartott miniszteri értekezlet döntése alapján az 1998/99-es tanév végén a gyermekintézmények - tehát a bölcsődék és óvodák - befejezik működésüket, valamint az érintett önkormányzatok értesítéséről is tájékoztatást adott. Kérték a szülőket, hogy 1999. májusában a gyermekek óvodai felvételének céljából jelentkezzenek az illetékes óvodákban. A belügyminisztérium által adott tájékoztatás szerint az intézmények megszüntetése jogutód nélkül történik. A megszüntetésről szóló döntés meghozatala után decemberben tájékoztatta a minisztérium az érintett polgármestereket az óvodák illetve böcsődék bezárásáról, ezzel egyidejűleg segítségüket kérte a gyermekek elhelyezésével kapcsolatban. Huszonegy kerület írásos válaszában kettő pedig telefonon jelezte, hogy a gyermekeket az általuk fenntartott intézmények fogadják. 1999. február 17-én kelt levelében a BM Központi gazdasági főigazgatója arról adott tájékoztatást, hogy a BM az érintett  intézményeket milyen ütemezésben kívánja megszüntetni. A BM-nak és a kerületi önkormányzatoknak az érintett gyermekintézményekre vonatkozó közoktatási megállapodása nincs. A belügyminisztérium nem konzultált  a szülői munkaközösséggel, mégpedig - a miniszter által nyújtott tájékoztatás szerint - azért nem, mert a gyermekintézmények megszüntetésének - a gazdasági megfontolásokon kívül - a "profiltisztítás" is célja volt.  

Az ügy jogszabályi háttere

1993. évi LXXIX. törvény a közoktatásról

3.§ (2) Közoktatási intézményt az állam, a helyi önkormányzat, a helyi kisebbségi önkormányzat, az országos kisebbségi önkormányzat, a Magyar Köztársaságban nyilvántartásba vett egyházi jogi személy, továbbá a Magyar Köztársaság területén alapított és itt székhellyel rendelkező, jogi személyiséggel rendelkező gazdálkodó szervezet, alapítvány, egyesület és más jogi személy, továbbá természetes személy alapíthat és tarthat fenn, ha a tevékenység folytatásának jogát - jogszabályban foglaltak szerint - megszerezte.
(3) Az állam az ingyenes és kötelező általános iskoláról az állami szervek és a helyi önkormányzatok intézményfenntartói tevékenysége, illetve az állami, a helyi önkormányzati feladatellátás keretében gondoskodik. E törvény szerint ingyenes továbbá az óvodai nevelés, az óvodai nevelést és az iskolai nevelést és oktatást kiegészítő pedagógiai szakszolgálatok igénybevétele, továbbá a gimnáziumi, a szakközépiskolai, a szakmunkásképző iskolai, a szakiskolai nevelés és oktatás, valamint a kollégiumi ellátás.

4.§ (6) Az állam a nem állami, nem helyi önkormányzati közoktatási intézmény fenntartója részére a feladatellátáshoz az éves költségvetési törvényben megállapított mértékű költségvetési támogatást nyújt. A helyi önkormányzat vagy az állam a költségvetési támogatáshoz kiegészítő anyagi támogatást adhat, ha a nem állami, illetve nem önkormányzati közoktatási intézmény - az e törvényben szabályozott megállapodás alapján - állami, illetve helyi önkormányzati feladatot lát el. Nem jár költségvetési hozzájárulás a fenntartónak az iskolai rendszerű szakképzés gyakorlati képzésének ellátásához abban az esetben, ha a fenntartó szakképzési hozzájárulásra kötelezett.
13.§ (2) A szülők joga, hogy gyermekük számára nem állami, illetve nem önkormányzati nevelési-oktatási intézményt válasszanak, továbbá - az, hogy e törvényben foglaltak szerint - nem állami, illetve nem helyi önkormányzati óvodát, iskolát alapítsanak, vagy annak alapításában részt vegyenek.
14. § (1) A szülő joga különösen, hogy
h) személyesen vagy képviselői útján - jogszabályban meghatározottak szerint - részt vegyen az érdekeit érintő döntések meghozatalában, a nevelési-oktatási intézmény irányításában.
59. § (1) Az óvodában, az iskolában és a kollégiumban a szülők jogaik érvényesítése, kötelességük teljesítése érdekében szülői szervezetet (közösséget) hozhatnak létre.
(4) Az óvodai, iskolai, kollégiumi szülői szervezet (közösség) kezdeményezheti az óvodaszék, iskolaszék, kollégiumi szék létrehozását, továbbá dönt arról, hogy ki lássa el a szülők képviseletét az óvodaszékben, iskolaszékben, kollégiumi székben.

75.§ (10) Megszűnik az óvodai elhelyezés, a tanulói jogviszony, a kollégiumi tagsági viszony, ha a nevelési-oktatási intézmény jogutód nélkül megszűnik.

83. § (1) A nevelési-oktatási intézmény a gyermekkel, a tanulóval kapcsolatos döntéseit - jogszabályban meghatározott esetben és formában - írásban közli a tanulóval, illetve a szülővel.
(2) A tanuló, a szülő, az óvoda, az iskola, a kollégium döntése vagy intézkedése, illetve intézkedésének elmulasztása (a továbbiakban együtt: döntés) ellen - a közléstől, ennek hiányában a tudomására jutásától számított tizenöt napon belül - a gyermek, tanuló érdekében eljárást indíthat, kivéve a magatartás, a szorgalom, valamint a tanulmányok értékelését és minősítését. Eljárás indítható a magatartás, szorgalom és a tanulmányok minősítése ellen is, ha a minősítés nem az iskola által alkalmazott helyi tantervben meghatározottak alapján történt, illetve a minősítéssel összefüggő eljárás jogszabályba vagy a tanulói jogviszonyra vonatkozó rendelkezésekbe ütközik.
(3) Az eljárást megindító kérelem, ha
a) egyéni érdeksérelemre hivatkozással nyújtják be, felülbírálati kérelem;
b) jogszabálysértésre hivatkozással nyújtják be, törvényességi kérelem.
(4) A fenntartó képviselője jár el, és hoz másodfokú döntést
b) az óvodai felvételekkel és az óvodából való kizárással, a tanulói jogviszony, valamint a kollégiumi tagsági viszony létesítésével, megszüntetésével, a tanulói fegyelmi ügyekkel kapcsolatban benyújtott felülbírálati kérelem tekintetében.
(5) A felülbírálati kérelmet - a (4) bekezdésben felsorolt felülbírálati kérelmek kivételével - az iskolaszék, illetve, ha ilyen nem működik, a nevelőtestület tagjaiból álló, legalább három tagú bizottság vizsgálja meg. A vizsgálat eredményeképpen az iskolaszék, illetve a bizottság
a) a felülbírálati kérelmet elutasítja;
b) a döntés elmulasztóját döntéshozatalra utasítja;
c) a hozott döntést megsemmisíti, és a döntéshozót új döntés meghozatalára utasítja.
(6) A felülbírálati kérelem és a törvényességi kérelem benyújtásával kapcsolatos határidő számítására, a mulasztásra, a kérelem elbírálásával kapcsolatos eljárásra az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló törvénynek a rendelkezéseit kell alkalmazni.
(7) A tanuló, a szülő a fenntartónak a törvényességi kérelem, továbbá - a 76. § (2) bekezdésének a)-b) pontjában és a 76. § (5) bekezdésének a)-b) pontjában meghatározott fegyelmi ügyek kivételével - a felülbírálati kérelem tárgyában hozott döntésének bírósági felülvizsgálatát kérheti, a közléstől számított harminc napon belül, jogszabálysértésre és tanulói jogviszonyra vonatkozó rendelkezésekbe ütközésre hivatkozással.
(8) A nevelési-oktatási intézmény döntése jogerős, ha a (2) bekezdésben meghatározott határidőn belül nem nyújtottak be eljárást megindító kérelmet, vagy az eljárást megindító kérelem benyújtásáról lemondtak. A másodfokú döntés a közléssel válik jogerőssé. A közlésre az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló törvény rendelkezéseit kell alkalmazni. A jogerős döntés végrehajtható, kivéve, ha bírósági felülvizsgálatát kérték. A másodfokú döntés azonnali végrehajtását rendelheti el a döntéshozó, ha azt a nevelési-oktatási intézménybe járó többi tanuló nyomós érdeke indokolja.
(9) A közoktatásban intézkedésre jogosult személy vagy szervezet a diákönkormányzat, a nevelőtestület, az iskolaszék, szülői szervezet (közösség) javaslatára, harminc napon belül, a helyi önkormányzat képviselő-testülete (közgyűlése) legkésőbb a harmincadik napot követő első ülésen érdemi választ köteles adni.
(6) Az, aki nevelési-oktatási intézményben a közoktatással kapcsolatos döntés meghozatalakor egyetértési jog gyakorlója, nyilatkozatát harminc napon belül teheti meg. Ez a határidő - a határidő lejárta előtt, a másik félhez intézett nyilatkozattal, legfeljebb egy alkalommal - harminc nappal meghosszabbítható. A határidő elmulasztása jogvesztő, igazolásnak nincs helye. A határidő számítására az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló törvény rendelkezéseit kell alkalmazni. Ha az egyetértési jog gyakorlása során az érdekeltek közötti vitás kérdés egymás közötti egyeztetéssel nem oldható meg, a nevelési-oktatási intézményben kilenc tagból álló bizottságot kell létrehozni. A bizottságba három-három tagot delegál a nevelőtestület és az egyetértési jog gyakorlója. Három tagot pedig a nevelési-oktatási intézmény fenntartója kér fel - a nevelési-oktatási intézmény költségvetése terhére - az Országos szakértői névjegyzékben szereplő szakértők közül. A bizottság maga határozza meg működésének rendjét azzal a megkötéssel, hogy döntését egyszerű szótöbbséggel hozza. A döntés az egyetértést pótolja.
86. § (1) A községi, a városi, a fővárosi kerületi és a megyei jogú városi önkormányzat köteles gondoskodni az óvodai nevelésről, a tankötelezettség teljesítéséhez szükséges általános iskolai oktatásról, továbbá a nemzeti és etnikai kisebbség által lakott településen a nemzeti vagy etnikai kisebbséghez tartozók óvodai neveléséről és a tankötelezettség teljesítéséhez szükséges általános iskolai neveléséről és oktatásáról.
88. § (6) A helyi önkormányzat a közoktatási intézményét, illetve egyes szolgáltatás ellátását akkor szüntetheti meg, ha az adott tevékenységről, szolgáltatásról továbbra is megfelelő színvonalon gondoskodik oly módon, hogy annak igénybevétele a gyermeknek, tanulónak, szülőnek nem jelent aránytalan terhet. Ennek eldöntéséhez be kell szerezni a fővárosi, megyei önkormányzat - fejlesztési tervre épített - szakvéleményét.
90. § (1) A közoktatási intézményt fenntartó önkormányzat meghatározza azt a működési (felvételi) körzetet, amelyben élő gyermekek, tanulók felvételét, átvételét az óvoda, iskola, nem tagadhatja meg [65. § (2) bek. és 66. § (2) bek.], továbbá a pedagógiai szakszolgálatot ellátó intézmény működési körzetét, továbbá az óvoda nyitvatartásának rendjét, s a helyben szokásos módon gondoskodik azok közzétételéről.
102.§ (2) bek. a) dönt a közoktatási intézmény létesítéséről, gazdálkodási jogköréről, átszervezéséről, megszüntetéséről, tevékenységi körének módosításáról, nevének megállapításáról, az óvodába történő jelentkezés módjáról, a nagyobb létszámú gyermekek egy időszakon belüli óvodai felvételének időpontjáról, az óvoda heti és éves nyitvatartási idejének meghatározásáról;
(3) A fenntartó a közoktatási intézmény megszüntetésével, átszervezésével, feladatának megváltoztatásával, nevének megállapításával, költségvetésének meghatározásával és módosításával, vezetőjének megbízásával és megbízásának visszavonásával összefüggő döntése előtt beszerzi az intézmény alkalmazotti közösségének, az iskolaszéknek, az iskolai szülői szervezetnek (közösségnek), az iskolai diákönkormányzatnak, a nemzeti vagy etnikai kisebbség nyelvén, illetve a nemzeti vagy etnikai kisebbség nyelvén és magyarul nevelő és oktató nevelési-oktatási intézmény esetén - ha nem rendelkezik egyetértési joggal - a helyi kisebbségi önkormányzat, helyi kisebbségi önkormányzat hiányában a kisebbség helyi szószólója, illetőleg ennek hiányában az adott kisebbség helyi egyesületének, szakközépiskola és szakiskola esetén a fővárosi, megyei gazdasági kamara véleményét.
121. § (1) E törvény alkalmazásában
20. megfelelő színvonalon való további gondoskodás: ha az új feltételek között folyó óvodai nevelés, iskolai oktatás, kollégiumi nevelés személyi és tárgyi feltételei megfelelnek a szabványoknak, a közoktatási törvény 1. és 3. számú mellékletében meghatározott előírásoknak, s továbbra is biztosítottak a meglévő pedagógiai szolgáltatások (pl. a nemzeti vagy etnikai kisebbségi óvodai nevelés, iskolai nevelés és oktatás a nyelvi környezetben; nem szűnik meg tagozatos oktatás, fogyatékos gyermekek, tanulók sajátos nevelése és oktatása, tanulási nehézséggel küzdők nevelése, oktatása) igénybevétele;

137/1996. (VIII. 28.) Korm. rendelet az Óvodai nevelés országos alapprogramjának kiadásáról

1. § A Kormány a közoktatásról szóló - módosított - 1993. évi LXXIX. törvény 94. §-a (3) bekezdésének a) pontjában foglalt felhatalmazás alapján e rendelet mellékleteként kiadja az Óvodai nevelés országos alapprogramját.
2. § Ez a rendelet 1996. szeptember 1. napján lép hatályba.

Melléklet a 137/1996. (VIII. 28.) Korm. rendelethez

Az Óvodai nevelés országos alapprogramja

I.  BEVEZETŐ

1. Az Óvodai nevelés országos alapprogramja - a hazai óvodai neveléstörténet értékeire, nemzeti sajátosságaira, a pedagógiai és pszichológiai kutatások eredményeire, a magyar óvodai nevelésügy nemzetközileg elismert gyakorlatára építve, az emberi jogok és alapvető szabadságjogok, valamint a gyermeket megillető jogok biztosítása érdekében a Magyar Köztársaság által aláírt nemzetközi szerződésekben vállalt kötelezettségeket figyelembe véve - meghatározza a magyarországi óvodákban folyó pedagógiai munka alapelveit.
Az óvodai nevelés pedagógiai alapelveinek meghatározásánál abból kell kiindulni, hogy
a) az óvodai nevelésnek az emberi személyiség teljes kibontakoztatására, az emberi jogok és alapvető szabadságok tiszteletben tartásának megerősítésére kell irányulnia;
b) a gyermeket - mint fejlődő személyiséget - különleges védelem illeti meg;
c) a gyermek nevelése elsősorban a család joga és kötelessége, s ebben az óvodák kiegészítő szerepet játszanak.
Az Óvodai nevelés országos alapprogramja alapján érvényesülhetnek az óvodai nevelésben a különböző pedagógiai törekvések, mivel az alapprogram biztosítja az óvodapedagógusok pedagógiai nézeteinek és széles körű módszertani szabadságának érvényesülését, megkötéseket csak a gyermek érdekében tartalmaz.
Az óvodák saját nevelési programjuk alapján dolgoznak, amelyeknek összhangban kell állniuk az Óvodai nevelés országos alapprogramjában foglaltakkal. Az óvoda vagy önállóan készít programot, vagy kész programok közül választ. Az Óvodai nevelés országos alapprogramja és az azzal összhangban lévő óvodai nevelési programok egymásra épülő, szakmailag összehangolt rendszere a biztosíték arra, hogy az egyes intézmények szakmai önállósága, az óvodai nevelés sokszínűsége mellett érvényesülnek azok az általános igények, amelyeket az óvodai neveléssel szemben a társadalom a gyermek érdekeinek figyelembevételével megfogalmaz.

11/1994. (VI. 8.) MKM rendelet a nevelési-oktatási intézmények működéséről

3. § (1) A nevelési-oktatási intézmény köteles a gyermek, továbbá a tizennyolc év alatti és a gondnokság alatt álló (a továbbiakban a tizennyolc év alatti és a gondnokság alatt álló együtt: kiskorú tanuló) tanuló szülőjét értesíteni gyermeke óvodai, iskolai, kollégiumi felvételével, az óvodai elhelyezés, a tanulói jogviszony és a kollégiumi tagsági viszony megszűnésével, a gyermek, tanuló fejlődésével, tanulmányi előmenetelével kapcsolatos döntéséről, a működés rendjéről, továbbá minden olyan intézkedésről, amire jogszabály az értesítést előírja.

Az érintett alkotmányos jogok

1949. évi XX. törvény A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG ALKOTMÁNYA

2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
16. § A Magyar Köztársaság különös gondot fordít az ifjúság létbiztonságára, oktatására és nevelésére, védelmezi az ifjúság érdekeit.
70/D. § (1) A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.

A vizsgált megállapításai

A vizsgálat terjedelmének megállapítása során továbbra is kiindulópontnak tartottam azokat a szempontokat, amelyeket az OBH 3193/1997. számú, illetve az 5587/1997. számú ügyben már kifejtettünk: a sérelmezett fenntartói döntést az országgyűlési biztos érdemi vizsgálat tárgyává nem teheti, csak a döntés meghozatalának jogszerűségére és az Alkotmány rendelkezéseivel való összhangjára kérdezhet rá. Amint azt az OBH 3193/1997. számú ügy kapcsán már kifejtettük az országgyűlési biztos a hatóságok tevékenysége, a hatályos magyar jogszabályok és az Alkotmány viszonyát vizsgálja,  ezért a fenti kérdés megválaszolása a hatályos jogi szabályozás jellegének tisztázása nélkül nem lehetséges. Az ügy jogszabályi hátterének tekinthető rendelkezések főleg eljárási jellegű szabályokat fogalmaznak meg az oktatási intézmények megszüntetésére, illetve átszervezésére vonatkozóan, a döntés érdemére vonatkozó szabályokat a jogalkotó úgy fogalmazta meg, hogy azok széles mérlegelési jogot biztosítanak  a döntéshozónak. Az ilyen jellegű szabályozás nyilván azon a megfontoláson nyugszik, hogy az oktatási intézmények fenntartásának jelentős anyagi vonzata van, ezért az átszervezésre (megszüntetésre) vonatkozó döntésnél racionális költségvetési szempontokat is figyelembe kell venni. E szempontok mérlegelése pedig esetről-esetre eltérő döntést eredményez, - figyelembe véve a helyi viszonyokat - így a jogalkotó a döntés érdemére vonatkozóan nem adhatott a mérlegelést kizáró szabályozást. Azok a szabályok tehát, amelyek az intézmény megszüntetésére, illetve átszervezésére vonatkoznak, a döntéshozó elé olyan korlátokat állítanak, amelyek a kiszámíthatóságot, a felkészülést szolgálják, vagyis végső soron a jogbiztonság tartalmi elemeiként funkcionálnak. Az előbbi megállapításokból az országgyűlési biztos vizsgálatára nézve az alábbi következtetések adódnak: A hatályos jogi szabályozás jellegének figyelembevétele mellett az országgyűlési biztos nem vizsgálhatja azokat a szempontokat, amelyeket a fenntartó a döntés meghozatalánál mérlegelt, kizárólag a jogbiztonság elvét szolgálni hivatott eljárási jellegű rendelkezések betartását, illetve a döntés eredményét elemezheti. 

Tekintettel arra, hogy a közoktatási törvény 88.§ (6) bekezdésében foglaltak - vagyis  az oktatási-nevelési intézmény megszüntetésének a továbbra is megfelelő színvonalon nyújtott szolgáltatáshoz mint feltételhez kötése - csak az önkormányzatra mint fenntartóra vonatkoznak, a minisztériumot mint fenntartót még az aránytalan teher okozásának tilalma sem köti. Ez a szabály összhangban van azon rendelkezéssel amely szerint az önkormányzat az a szerv, amely az óvodák fenntartásáról gondoskodni köteles és ez az a pozíció amely többlet-kötelezettségekkel jár.

A vizsgálat során megállapítottam, hogy a BM óvodák illetve bölcsődék által nyújtott szolgáltatásoknak a más fenntartó által működtetett intézményekhez képest mutatott esetlegesen magasabb szakmai színvonala nem minősül olyannak, mint amelyre az azt igénybevevő gyermekeknek az oktatáshoz való joga illetve a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez fűződő joga alapján törvényes igénye lehetne. A közoktatási törvényben foglalt kötelezettségnek megfelelően, a kormány - abból a célból, hogy az óvodák működésének egységes elveit rögzítse -, megalkotta az óvodai nevelés országos alapprogramját. A szabályozás jellegéből következik, hogy minden óvodának meg kell felelnie az abban rögzített követelményeknek. Azokat a különbségeket, amelyek az alapprogramnak megfelelően működő óvodák tevékenysége egyedi tényezőkre visszavezethetően mutat, értelemszerűen nem lehet számon kérni az államon, így nem érvényesíthető az ezen különbségek nivellálására vonatkozó igény az iskola-fenntartójával szemben sem. Mindezen megfontolásokból kiindulva az országgyűlési biztos vizsgálata nem is terjedt ki annak megállapítására, hogy a különböző fenntartók által működtetett óvodák illetve bölcsődék tevékenységében mutatkozó, a panaszosok illetve az érintett szülők által jelzett színvonalbeli különbségek ténylegesen fennállnak-e.
A BM által fenntartott óvodák illetve bölcsődék által nyújtott magasabb szintű szolgáltatásokra vonatkozó igények megalapozatlansága más módon is bizonyítható. Az Alkotmánybíróság a 9/1990. (IV. 25.) AB határozatban a pozitív diszkriminációról a következőket fejtette ki: "Az Alkotmánybíróság (...) szükségesnek tartja megállapítani: az azonos személyi méltóság jogából esetenként következhet olyan jog is, hogy a javakat és esélyeket mindenki számára (mennyiségileg is) egyenlően osszák el. De ha valamely - az Alkotmányba nem ütköző - társadalmi cél, vagy valamely alkotmányos jog csakis úgy érvényesíthető, hogy e szűkebb értelemben vett egyenlőség nem valósítható meg, akkor az ilyen pozitív diszkriminációt nem lehet alkotmányellenesnek minősíteni." A pozitív diszkrimináció tehát az Alkotmánybíróság értelmezése szerint nem tekinthető olyannak, mint amelyre aggályok nélkül alapozható alkotmányos indokokat nélkülöző igény. Az országgyűlési biztos az AB határozataira alapozott gyakorlatában eddig is és ezután is irányadónak tekinti azt a megfontolást, amely szerint a pozitív diszkriminációra vonatkozó igények nem fogadhatóak el, hacsak nem szolgálnak valamilyen Alkotmány által rögzített célt. A vizsgált esetben pedig nincs olyan alkotmányos jog, amely csak és kizárólag pozitív diszkrimináció segítségével valósítható meg. 

A vizsgálat során megállapítottam, hogy a Belügyminisztérium mint intézményfenntartó megszegte a közoktatási törvény 102.§-ának (3) bekezdésében foglalt rendelkezést, amely szerint a fenntartó a közoktatási intézmény megszüntetésével összefüggő döntése előtt beszerzi az intézmény iskolai szülői szervezetének (közösségének) véleményét. Ezen rendelkezés alkalmazásának kötelezettsége nem függ attól, hogy a fenntartó milyen célból tervezi a közoktatási intézmény megszüntetését. A 102.§ (3) bekezdésében rögzített rendelkezés feltételek nélküli kötelező jellege összhangban van a közoktatási törvény közoktatási intézmények megszüntetésére, átszervezésére vonatkozó szabályozásának általános jellegével, ez összességében azt fejezi ki, hogy az ilyen döntések meghozatalánál mérlegelendő szempontok törvényhozó általi meghatározása, vagy annak rögzítése, hogy meghatározott tényezők fennállta esetén csak a jogalkotó által kötelezővé tett döntés hozható, a fenntartó döntési jogkörének szűkítésével járna. Ugyanakkor a kizárólag fenntartói érdekeket mérlegelő döntéshozatali folyamat egyoldalúvá és más szempontok figyelembe vételét kizáró automatizmussá válhatna. Azáltal, hogy a Belügyminisztérium mint közoktatási intézmény-fenntartó megszegte a közoktatási törvény fent megnevezett előírását, lehetetlenné tette, hogy a döntéshozatal során az érintettek érdekeit kifejező szülői szervezetek véleménynyilvánításával az ő szempontjaik legalább összevethetőek legyenek a többi megfontolással. A fenntartót a szempontok ütköztetésénél illetve az összes szempont tényleges figyelembe vételénél több kötelezettség nem terheli, ezen kötelezettség betartása azonban mindenképpen köti. Alkotmányos  jogokkal kapcsolatos visszásságot okoz a közoktatási intézmény fenntartója a jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményével összefüggésben, ha egy jogszabályi rendelkezés figyelmen kívül hagyásával a közoktatási  intézmény megszüntetésére vonatkozó döntés meghozatalánál kizárja az érintettek véleményalkotásra vonatkozó, jogszabály által biztosított jogosultságának érvényesítését.

Kezdeményezés

1.)Tekintettel arra, hogy a közoktatási törvény 102.§ (3) bekezdésében foglalt rendelkezés megsértéséhez a közoktatási törvény nem fűz jogkövetkezményt, felkérem az oktatási minisztert, fontolja meg a közoktatási törvény oly módon történő módosításának kezdeményezését, amely megfelelő jogkövetkezményt rendelne a hivatkozott jogszabályi rendelkezés megsértésével történő döntéshozatalhoz. 

Budapest, 1999. április 15.

Gönczöl Katalin