OBH 7092/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Kristó Annamária

Az eljárás megindulása:
A panaszos beadványában azt sérelmezte, hogy a Budapesti Műszaki Egyetem Doktori Tanácsa az 1997. december 16-i ülésén  az 1995-ben szerzett egyetemi doktori fokozatnak PhD fokozatra vonatkozó egyenértékűségét nem állapította meg. A panaszos beadványában a döntés felülvizsgálatát kérte, mert álláspontja szerint a Doktori Tanács nemzetközi folyóiratokban megjelent tudományos publikációit nem értékelte megfelelően.

Érintett alkotmányos jog:
Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogbiztonsághoz való jog.

Az Alkotmány 57. § (1) bekezdésében a bírósági eljárások vonatkozásában biztosított tisztességes eljáráshoz való jog

Az ügy jogszabályi háttere:
A felsőoktatásról szóló 1993. évi LXXX. törvény (Fotv.)

64. § (1) A felsőoktatási intézmény dönt minden olyan intézményi ügyben, amelyet törvény vagy felhatalmazása alapján más jogszabály nem utal állami vagy helyi önkormányzati hatáskörbe
 (3) Az egyetemek joga kiterjed a doktori képzésre és a doktori fokozat odaítélésére, a habilitációs eljárás szabályainak kidolgozására és az eljárás lefolytatására. 
65. § (2) A felsőoktatási intézmények önkormányzatát sértő jogszabályok és egyedi döntések az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény 1. § h) pontja alapján az Alkotmánybíróság előtt megtámadhatók. 
93. §(3) A doktori fokozat megszerzésére irányuló eljárásban hozott határozatok kizárólag jogszabálysértés, illetőleg az egyetemi doktori szabályzat megsértése miatt fellebbezhetők meg.
118. § (1) Az 1984. szeptember 1-je előtt doktori cselekmények alapján szerzett, illetőleg e nap előtt engedélyezett doktori cselekmények alapján később megszerzett egyetemi doktori cím továbbra is viselhető. 
(2) Az a személy, aki 1984. szeptember 1-je után egyetemi tudományos fokozatot (doctor universitatis) szerzett, továbbra is használhatja a "dr. univ." megjelölést. (...) 
(4) Az (1) és (3) bekezdésben említett doktori cím és a (2) bekezdésben említett egyetemi doktori fokozat (doctor universitatis) birtokosának az adományozó egyetem, amennyiben a doktori fokozat odaítélésére jogosult - kérelemre, és egyedi elbírálás alapján, az általa meghatározott feltételek teljesítése esetén - doktori fokozatot ítélhet oda, illetőleg megállapíthatja annak e törvény szerinti doktori fokozattal való egyenértékűségét. Erre az eljárásra 1997. december 31. után nincs lehetőség. 
(5) Amennyiben az egyetem a (4) bekezdésben említett egyenértékűséget megállapítani nem tudja, indokolt határozatban utasítja el a kérelmet. Az elutasító határozat ellen jogorvoslatnak nincs helye." 

Megállapított tényállás és a vizsgálat megállapításai:
A panaszos 1997-ben a Budapesti Műszaki Egyetem Doktori Tanácsától az 1995-ben szerzett egyetemi doktori fokozatának PhD fokozatra vonatkozó egyenértékűségét kérte. 

A Doktori Tanács a kérelmet 1997. december 16-i ülésén elutasította azzal az indokkal, hogy nem felelt meg BME Doktori Szabályzat 20. § (4) bekezdésének c) pontjában foglalt feltételeknek, illetve mert az önálló tudományos munkássága a korábbi doktori címének, illetve doktori fokozatának odaítélésekor nem érte el a doktori PhD fokozat jelenlegi követelményét kielégítő mértékét.

Az elutasító döntésben felhívták a panaszos figyelmét, hogy a döntés ellen - amennyiben az eljárás során jogszabályt megsértették - a Doktori Szabályzat 1. § (9) bekezdésének megfelelően az egyetem rektorához benyújtandó fellebbezéssel élhet.

A panaszos élt is fellebbezési jogával, amelyet az egyetem rektora 1998. január 15-én elutasított. Az elutasítás indoka kitért arra, hogy az Egyetem Doktori Tanácsa jogkörében a vonatkozó jogszabályok és az Egyetem Doktori Szabályzata szerint járt el, így a felsőoktatásról szóló 1993. évi LXXX. törvény 93. § (3) bekezdésében, valamint a Szabályzat 1. § (9) bekezdése szerint további jogorvoslatnak nincs helye. A fellebbezést elutasító döntés arra is utalt, hogy azt a szakmailag illetékes Doktori Tanács javaslatának ismeretében, a határozatképességhez szükségesnél nagyobb tagjának részvételével, titkos szavazással, szótöbbséggel hozta meg a döntést.

A felsőoktatásról szóló törvény (118. § (1) bek.) felhatalmazta az egyetemeket arra, hogy egyedi elbírálás alapján megállapíthassa - meghatározott feltételek esetén - a korábbi címnek a doktori (PhD) fokozattal való egyenértékűségét.
 
Amint azt az OBH 6788/1997., OBH 10374/1997. és OBH 10640/1997. számú ügyekben már megállapítottam, a törvény szerint a doktori fokozat odaítélésével kapcsolatos minden döntés, illetve az erre vonatkozó szabályzat feltételeinek meghatározása az egyetem autonóm döntési jogkörébe tartozik. Az egyetem autonómiájának alapja az Alkotmány 70/F. §-a, amely szerint a Magyar Köztársaság tiszteletben tartja a tudományos élet szabadságát, a tanszabadságot és a tanítás szabadságát. A törvény továbbá a korábban szerzett doktori cím doktori fokozattal egyenértékűségének megállapítását, illetve doktori fokozat odaítélését (a továbbiakban együtt: átminősítést) erre tekintettel, az egyetem jogaként határozza meg - "megállapíthatja", illetve "ítélhet oda". A törvényből tehát nem olvasható ki az egyetemnek olyan kötelessége, melyre tekintettel az átminősítést lehetővé kellene tennie..." Ebből adódóan nyilvánvaló, hogy a korábbi egyetemi doktori fokozat megszerzőinek a törvény nem biztosít alanyi jogosultságot fokozatuk és a PhD fokozat egyenértékűségének kimondásához. 

A BME az egyenértékűsítési eljárást lehetővé tette. Az erre vonatkozó szabályzat megalkotása által, saját autonóm döntésével alanyi jogot teremtett az érintetteknek arra, hogy az átminősítési eljárást kérelmezzék, továbbá az Alkotmányból eredő és a törvényben megfogalmazott jogosultságával élve meghatározta az átminősítés feltételeit. Az országgyűlési biztosoknak az Alkotmánybíróság álláspontjával azonos állandó gyakorlata szerint, az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelménye terheli a közhatalom olyan birtokosait is, akik jogszabály felhatalmazása alapján saját hatáskörükben szabályoznak alanyi jogokat, illetve ezek gyakorlását, mivel az Alkotmány 77. § (2) bekezdésének rendelkezése értelmében az Alkotmány és az alkotmányos jogszabályok a társadalom valamennyi szervezetére, minden állami szervre és állampolgárra egyaránt kötelezőek. Az Alkotmány tehát védi a BME által saját autonóm döntése folytán biztosított alanyi jogokat is, így a jogbiztonság követelménye kiterjed a BME által szabályozott eljárásokra is. Állandó értelmezési gyakorlatunk szerint az Alkotmány 57. § (1) bekezdésében a bírósági eljárások vonatkozásában biztosított tisztességes eljáráshoz való jogot irányadónak tekintjük minden más eljárásra is. A szóban forgó esetben a beadványt tevő tisztességes eljáráshoz való joga azért érdemel kiemelt mérlegelést, mert az ügyében hozott döntés ellen a Fotv. 118. § (5) bekezdése értelmében az átminősítést elutasító határozat ellen jogorvoslatnak nincs helye. 
A döntés tartalmi megváltoztatására vonatkozó, vagy ezzel járó intézkedésre nem kérhetem a tudományos kérdésben dönteni hivatott, és az Alkotmány már hivatkozott 70/F. §-a értelmében döntésében nem befolyásolható Doktori Tanácsot.

A Doktori Tanács úgy találta azonban, hogy a kérelmező publikált tudományos munkássága nem érte el a Szabályzatban rögzített színvonalat. A publikációs tevékenységnek az odaítélési eljárás során történő értékelésére a Szabályzat a Doktori Tanácsot vitathatalanul feljogosítja, a Doktori Tanács erre vonatkozó állásfoglalása pedig az Fotv. 118. § (5) bekezdése szerint jogorvoslattal nem támadható. Ennek oka az Alkotmány 70/G. §-a mely szerint a Magyar Köztársaság tiszteletben tartja és támogatja a tudományos élet szabadságát azzal, hogy tudományos igazságok kérdésében dönteni, kutatások tudományos értékét megállapítani kizárólag a tudomány művelői jogosultak. Mivel az Alkotmány előírásai az országgyűlési biztost is kötik, a Doktori Tanácsnak a beadványt tevő publikációs tevékenységére vonatkozó, és a kérelem elutasítását maga után vonó értékelését tartalmában nem vitathatom, és ugyanezen okból nem kifogásolhatom a rektor ezzel kapcsolatos álláspontját sem.

A Doktori Tanács publikációs tevékenységre vonatkozó értékelését tehát nem vizsgálhatom; a Doktori Tanács és a Rektor eljárása egyebekben a felsőoktatásról szóló törvény és az Egyetem Doktori Szabályzata előírásainak megfelelt. Megállapítottam ezért, hogy a Doktori Tanács és a rektor határozataival összefüggésben olyan intézkedést vagy mulasztást, amely a beadványt tevő alkotmányos jogával összefüggésben visszáságként volna értékelhető, nem tapasztaltam. 

A fent kifejtettek alapján a panaszban foglaltakkal kapcsolatban a jogbiztonság és a tisztességes eljáráshoz való alkotmányos jogok sérelme nem állapítható meg, ezért további vizsgálatomat sem igényli.

Budapest, 2000. április 29.

Dr. Polt Péter