OBH 7018/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Kiss Anikó
Tárgy: Levelezés és kapcsolattartás korlátozása büntetésvégrehajtási intézetben

Az eljárás megindulása:
	Panaszos az Országgyűlési Biztosok Hivatalához írt levelében sérelmezte, hogy előzetes letartóztatásának tartama alatt nem engedélyeztek beszélőt a számára, levelezését, kapcsolattartását korlátozták, valamint első gyanúsítotti kihallgatásán nem oktatták ki a jogaira. A panaszos sérelmesnek tartotta továbbá, hogy a kihallgatásokon nem az általa elmondottakat vették jegyzőkönyvbe, ügyvédet kérése ellenére sem rendeltek ki a számára, valamint a rendőrség által foganatosított lefoglalásról, házkutatásról nem kapott jegyzőkönyvet, így jogorvoslathoz való jogával nem élhetett.

A megállapított tényállás:
	A panaszos ellen a Pest megyei Rendőrfőkapitányság 97/1998. bü. számon több emberen elkövetett emberölés bűntette és más bűncselekmények miatt indított nyomozást. A nyomozás során panaszos előzetes letartóztatására került sor, melyet a Budapesti Fegyház és Börtönben hajtottak végre. A panaszos első kihallgatása során készült jegyzőkönyv, amelyet a panaszos aláírásával hitelesített, arról tanúskodik, hogy  a panaszost a  nyomozó hatóság jogaira kioktatta. A nyomozó hatóság az első kihallgatást követően panaszos részére - mivel meghatalmazott védője nem volt - védőt rendelt ki. A kihallgatásokról készült jegyzőkönyveket mind a panaszos mind annak védője aláírta. A panaszos Bv-be való befogadásakor kiállított ügyészi rendelvény a panaszos levelezését és a látogatást úgy korlátozta, hogy a levelezést a Pest megyei Főügyészség általi ellenőrzéshez, a látogatást pedig a Pest megyei Rendőrfőkapitányság engedélyéhez kötötte. A panaszos részére 1998. szeptembere és novembere között azért nem engedélyeztek beszélőt, mert panaszos azt nem is kérte.

Érintett alkotmányos jogok és alkalmazott jogszabályok:
•	1. A Magyar Köztársaság Alkotmánya:
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
55. § (1) A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van a szabadságra és a személyi biztonságra, senkit sem lehet szabadságától másként, mint a törvényben meghatározott okokból és a törvényben meghatározott eljárás alapján megfosztani.
57. § (3) A büntetőeljárás alá vont személyeket az eljárás minden szakaszában megilleti a védelem joga. A védő nem vonható felelősségre a védelem ellátása során kifejtett véleménye miatt.
(5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.

•	2. A büntetések és intézkedések végrehajtásáról szóló 1979. évi 11. tvr.:
117. § (1) Az előzetesen letartóztatott köteles
a) a büntetésvégrehajtási intézet rendjét megtartani, a kapott utasításokat teljesíteni;
b )a büntetésvégrehajtási intézet tisztán tartását és ellátását szolgáló munkában díjazás nélkül, alkalomszerűen részt venni;
d) a szükséges orvosi vizsgálatnak és gyógykezelésnek magát alávetni. A műtétekre az egészségügyi jogszabályok az irányadók;
e) a tartására fordított összeget a munkadíjából megfizetni;
f) az okozott kárt megtéríteni (34. §).
(2) Az előzetesen letartóztatott a büntetésvégrehajtási intézeten belül csak felügyelet mellett járhat.
118. § (1) Az előzetesen letartóztatott
a) büntetőeljárási jogait gyakorolhatja,
b) a saját ruháját viselheti,
c) a letétben levő pénzéből meghatározott összeget a személyes szükségleteire fordíthat,
d) hozzátartozóival és - az ügyész, a vádirat benyújtása után a bíróság jóváhagyásával - más személyekkel levelezhet, legalább havonta egyszer fogadhat látogatót, és kaphat csomagot,
e) a büntetésvégrehajtási intézetben a rendelkezésre álló művelődési és sportolási lehetőségeket igénybe veheti,
f) anyagi és egészségügyi ellátásban részesül, gyógyszert térítés nélkül kap,
g) kérelmére részt vehet a termelőmunkában, amelyért díjazás illeti meg,
h) panasz, kérelem előterjesztésére jogosult,
i) kártérítésre (35. §) tarthat igényt,
j) jogosult a vallási vagy lelkiismereti meggyőződésének szabad megválasztására, annak kinyilvánítására és gyakorlására,
k) pihenésre, a rendszeresen végzett munka után fizetett szabadságra jogosult.
(2) Az előzetesen letartóztatott levelezési és látogató-fogadási joga - a védőjével való érintkezés kivételével -, valamint a csomagküldeményhez való joga a büntető eljárás eredményessége érdekében korlátozható.

•	3. A szabadságvesztés és az előzetes letartóztatás végrehajtásának szabályairól szóló 6/1996. (VII. 12.) IM rendelet:
234. § (1) Az intézet az előzetesen letartóztatottat a bíróság végzése alapján kiállított értesítés, továbbá a tárgyalás előkészítése során hozott határozatig az ügyész, azt követően a bíróság rendelkezése alapján fogadja be.
237. § (1) A büntetőeljárás szakaszától függően az ügyész, illetve a bíróság (a továbbiakban: a rendelkezési jogkör gyakorlója) dönt az előzetesen letartóztatott
a) intézetben történő elhelyezéséről;
b) az ugyanabban az eljárásban letartóztatottaktól való elkülönítéséről;
c) levelezése és látogatása ellenőrzéséről;
d) levelezésének, a látogató fogadásának és a csomagküldemény korlátozásáról;
e) előállításáról, a nyomozó szervek részére történő kiadásáról, az intézetben való kihallgatásáról;
f) más intézetbe való átszállításáról, kivéve a Központi Kórházba vagy az IMEI-be történő orvosilag indokolt sürgős átszállítást;
g) polgári egészségügyi intézményben való elhelyezéséről, kivéve, ha arra orvosilag indokolt sürgős esetben kerül sor.
(2) Ha a bírói értesítés vagy az ügyészi rendelvény az előzetes letartóztatás végrehajtására vonatkozó valamely kérdésben nem tartalmaz rendelkezést, az intézet az általános jogszabályi előírásoknak megfelelően jár el.
242. § (1) Az intézet a fogvatartás biztonsága és az intézet rendje védelme érdekében - a rendelkezési jogkör gyakorlója által hozott előírások végrehajtása mellett - ellenőrzi az előzetesen letartóztatott levelezését, csomagküldeményét és látogatását.
(2) Ha az ellenőrzés során a büntetőeljárást érintő tény vagy körülmény derül ki, erről az intézet a rendelkezési jogkör gyakorlóját haladéktalanul értesíti.
245. § (3) Az előzetesen letartóztatott - a védője kivételével - csak a rendelkezési jogkör gyakorlója által meghatározott személyekkel folytathat telefonbeszélgetést. A beszélgetés csak intézeti készüléken, a házirendben meghatározott időben, ellenőrzés mellett történhet.

A vizsgálat megállapításai:
	A panasz alapján vizsgálat lefolytatására kértem fel a Legfőbb Ügyészt. Az  ügy vizsgálati iratanyaga arról tanúskodik, hogy a panaszos által előadottak csak részben fedik a valóságot. 
	Az előzetes letartóztatás időtartama alatt a fogvatartott egyes állampolgári jogai szünetelnek, más állampolgári jogai pedig - attól függően, hogy az ügy milyen eljárási szakban van - az ügyész illetve a bíróság rendelkezésének függvényében korlátozhatók. A panaszos által sérelmezett levelezés korlátozása, illetve a látogatások ellenőrzése - az előzetes letartóztatás időtartama alatt - a bűnüldözési szervek részére a büntető eljárás eredményessége céljából törvényerejű rendeletben biztosított eszköz, aminek alkalmazása az Alkotmány rendelkezéseivel összhangban áll, így nem okoz alkotmányos joggal összefüggő visszásságot. 	A panaszos nevelőjének feljegyzéséből az derül ki, hogy panaszos 1998. szeptembere és novembere között azért nem volt beszélőn, mert azt nem is kérte. A panasz beszélők engedélyezésének elmaradását sérelmező része tehát alaptalan.
	A panasz rendőrségi eljárást érintő része szerint a panaszost első kihallgatása alkalmával nem oktatták ki jogaira. A panaszos által sérelmezett kihallgatásról készült jegyzőkönyv szerint a terheltet megillető jogokról a nyomozó hatóság tájékoztatást adott, melynek megtörténtét a panaszos aláírásával igazolta. Az iratok tanúsága szerint tehát a panasz ezen része is alaptalan.
	Azzal kapcsolatban, hogy a kihallgatásokról felvett jegyzőkönyvek nem a panaszos által elmondottakat tartalmazzák sem a panaszos, sem annak védője nem tett észrevételt az illetékes ügyészségnél. A jegyzőkönyveket a panaszos és védője egyaránt aláírták. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 16. §-a határozza meg az országgyűlési biztos hatáskörét, mely szerint az országgyűlési biztos eljárásának feltétele az adott ügyben rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségek kimerítése. Tekintettel arra, hogy panaszos e lehetőségével az ügynek ebben a részében nem élt, a jegyzőkönyv és a ténylegesen elhangzottak közötti eltérésre vonatkozó panaszt nem vizsgálhatom. 
	A panaszos sérelmezte, hogy az alapos gyanú közlését követően nem rendeltek ki a részére védőt, annak ellenére, hogy meghatalmazott védője nem volt. A panaszos gyanúsítotti kihallgatására és őrizetbe vételére 1998 április 14-én került sor. A nyomozó hatóság a panaszos részére 1998. április 15-én a Budakörnyéki Ügyvédi Irodán keresztül védőt rendelt ki, így a panasznak ez a része szintén alaptalan.
	A panaszos sérelmezte, hogy a nyomozás során foganatosított lefoglalásról jegyzőkönyvet nem kapott, így ezzel kapcsolatban jogorvoslati jogával sem élhetett.  A vizsgálat során megállapítottam, hogy a lefoglalásról készült jegyzőkönyv panaszossal való ismertetése valóban elmaradt. Az ügyben eljáró Pest Megyei Rendőrfőkapitányság mulasztása az Alkotmány 57.§ (5) bekezdésében deklarált jogorvoslathoz való joggal összefüggésben visszásságot okozott, tekintettel azonban arra, hogy a Legfőbb Ügyészség a visszásság orvoslása érdekében a szükséges intézkedéseket már megtette, ez ügyben ajánlást nem teszek.

Budapest, 2000. augusztus 1.

Gönczöl Katalin