OBH 6933/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Romasz Anikó

Az eljárás megindulása
	A panaszos beadványában sérelmezte, hogy a Budapesti Rendőr-főkapitányság Fegyver- és Engedélyügyi Osztálya (továbbiakban: BRFK FEO) nem vonta vissza szomszédja fegyvertartási engedélyét. Sérelmezte, hogy a rendőrhatóság a válaszában nem nevesítette egyértelműen az általa visszavonó okként jelzett betegséget, továbbá nem tájékoztatta a levélben közölt döntés elleni jogorvoslati lehetőségekről, azonban felhívta a figyelmét arra, hogy az általa a kérelme indokaként feltüntetettek  mások személyes adatainak védelméhez fűződő jogait sértheti.
Sérelmezte továbbá azt is, hogy a BRFK I. kerületi Rendőrkapitányságához benyújtott - a szomszédja fegyvertartási engedélyének visszavonására irányuló - kérelmét a kerületi kapitányság csak jelentős késedelemmel továbbította az eljárásra hatáskörrel és illetékességgel rendelkező rendőrhatósághoz.
	A vizsgálat az Alkotmányban deklarált jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményeként érvényesülő tisztességes eljáráshoz való jog, valamint a jogorvoslathoz való jog sérelmének gyanúja miatt indult.

A megállapított tényállás
	A panaszos 1997. február 28-án feljelentést tett a BRFK I. kerületi Rendőrkapitányságán a szomszédja ellen, lőfegyverrel elkövetett veszélyes fenyegetés szabálysértése miatt. A panaszos és szomszédja közötti konfliktus keletkezésének az volt a kiváltó oka, hogy előző este szóváltásba keveredtek a ház közös használatú udvarán. A vita lezárásaként a szomszéd azzal fenyegette meg a panaszost, hogy " lelőlek mint egy veszett kutyát". Feljelentésében azt is kérte a rendőrhatóságtól, hogy vonja vissza szomszédja fegyvertartási engedélyét. Az elkövetőként megjelölt személy - verekedés szabálysértése miatt - szintén feljelentést tett a panaszos ellen a kerületi kapitányságon, továbbá magánvádas eljárást kezdeményezett a Budai Központi Kerületi Bíróságnál. A bírósági eljárás során sérülése bizonyításaként a panaszos szomszédja becsatolta a kórházi zárójelentését. Ezt az orvosi dokumentációt a panaszos - mint vádlott - a bírósági eljárás során, a per anyagaival együtt másolatban megkapta.
	A panaszos - megismerve az orvosi zárójelentés tartalmát - 1997. augusztus 13-án ismételten beadvánnyal fordult a BRFK I. kerületi Rendőrkapitányságához, s - hivatkozva az orvosi dokumentáció tartalmára - kérte szomszédja fegyvertartási engedélyének a bevonását.
Az eljáró rendőrhatóság a veszélyes fenyegetés szabálysértése ügyében 1997. október 17-én 141-127/4/1997. számon hozott határozatával, bizonyítottság hiányában, minkét feljelentő ügyében megszüntette az eljárást. Az első fokon hozott határozatot a panaszos megfellebbezte. A BRFK Igazgatásrendészeti Főosztály Jogorvoslati Alosztálya 1997. december 03-i keltezésű, másodfokú határozatával helybenhagyta az első fok által hozott döntést.
	A panaszos - sérelmezve azt, hogy a rendőrség nem rendelkezett a fegyvertartási engedély visszavonására irányuló beadványáról - újra a BRFK I. kerületi Rendőrkapitányságának címzett, 1997. november 25-i keltezésű levelében megismételte korábbi kérését.
A BRFK I. kerületi Rendőrkapitányság Igazgatásrendészeti Osztálya 1997. december 17-én arról tájékoztatta a panaszost, hogy a szomszédja fegyvertartási engedélyének visszavonása iráni kérelmét áttette a BRFK FEO-nak.
A panaszos kérelme elbírálatlanságát továbbra is kifogásolta, s ezért 1998. február 25-én már közvetlenül a BRFK FEO-hoz fordult. A  BRFK FEO 1998. június 16-án válaszolt a panaszos beadványaira, mely szerint "hivatalos eljárás során megállapításra került, hogy nevezett zárójelentésében véleményezett diagnózis a fegyvertartási engedély megadásához és továbbtartásához nem kizáró ok." A panaszos a kapott tájékoztatást nem tartotta elfogadhatónak ezért 1998. július 24-én  - azonos tartalommal - újra kérelmet küldött a rendőrhatóságnak. Ezen megkeresésére a hatóság 1998. augusztus 17-én válaszolt, egyben tájékoztatta a panaszost, hogy a más személy egészségi állapotát tartalmazó adatokat az érintett hozzájárulása nélkül nem továbbíthatja harmadik személy számára.
A panaszos - változatlanul fenntartva a szomszédja fegyverviselési engedélye visszavonására irányuló kérelmét - 1998. szeptember 9-én tájékoztatta a BRFK FEO osztályvezetőjét, hogy milyen úton jutott a szóban lévő kórház zárójelentés birtokába. Kérte továbbá azt is, hogy tájékoztassa őt a rendőrhatóság a jogorvoslati lehetőségekről, amennyiben nem adnak helyt kérelmének.
A BRFK FEO 1998. november 04-én kelt, 020/1-9659/12/98. számú levelében a következőkről értesítette a panaszost: " A beadványához csatolt... állapotát diagnosztizáló kórházi zárójelentéssel kapcsolatban megkerestük a BRFK Egészségügyi Szolgálat vezetőjét, és a visszakapott válasz szerint az ott megjelölt diagnózis a fegyvertartás megadásához nem kizáró ok. ... A jelenlegi összkörülményeket figyelembe véve ...(szomszédja) fegyvertartási engedélyének visszavonásához nincs törvényi alap."

Az érintett alkotmányos jogok

1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam.
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. 

Az ügy jogszabályi háttere

1997. évi I. törvény a közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról
4. § (1) A közérdekű bejelentés olyan körülményre, hibára vagy hiányosságra hívja fel a figyelmet, amelynek orvoslása, illetőleg megszüntetése a közösség vagy az egész társadalom érdekét szolgálja. Felhívhatja a figyelmet olyan magatartásra, vagy tényre is, amely jogszabályba ütközik, vagy ellentétes a szocialista erkölccsel, a szocialista gazdálkodás elveivel, illetőleg más módon sérti vagy veszélyezteti a társadalom érdekét.
6. § Ha a közérdekű bejelentést, illetőleg javaslatot nem az elintézésre hivatott szervhez tették meg, azt nyolc napon belül oda át kell tenni. Az áttételről a bejelentőt, illetve javaslattevőt egyidejűleg értesíteni kell.
9. § (1) A közérdekű bejelentést, illetőleg javaslatot az elintézésre hivatott szerv köteles az ügy megvizsgálása és a tényállás megállapítása alapján elintézni.
(2) A korábbival azonos tartalmú ismételt, továbbá a névtelen bejelentés vizsgálata mellőzhető.
10. § (1) A közérdekű bejelentések és javaslatok vizsgálatában és elintézésében eljáró és közreműködő szervek kötelesek az ügy érdemi vizsgálása érdekében haladéktalanul megtenni a szükséges intézkedést.
(2) A közérdekű bejelentéseket, illetőleg javaslatokat általában harminc napon belül el kell bírálni.
(3) Ha a vizsgálat előreláthatólag hosszabb ideig tart, erről a bejelentőt (javaslattevőt) harminc napon belül tájékoztatni kell, az elintézés várható időpontjának közlésével.
11. § (1) Az elintézésre hivatott szerv a vizsgálat befejezésekor a tett intézkedésről vagy annak mellőzéséről köteles a bejelentőt (javaslattevőt) írásban haladéktalanul értesíteni. Az állásfoglalás indokait is közölni kell.

1992. évi LXIII. törvény a személyes adatok védelméről és a közérdekű adatok nyilvánosságáról 
5. § (1) Személyes adatot kezelni csak meghatározott célból, jog gyakorlása és kötelezettség teljesítése érdekében lehet. Az adatkezelésnek minden szakaszában meg kell felelnie e célnak.
(2) Csak olyan személyes adat kezelhető, amely az adatkezelés céljának megvalósulásához elengedhetetlen, a cél elérésére alkalmas, csak a cél megvalósulásához szükséges mértékben és ideig.
(3) Kötelező adatszolgáltatáson alapuló adatkezelést közérdekből lehet elrendelni.

A kézilőfegyverekről és lőszerekről, a gáz- és riasztófegyverekről, valamint a légfegyverekről és a lőterekről szóló 115/1991. (IX.10.) Korm. rendelet
3. § (2) Az engedély kiadására, visszavonására, valamint rendeletben meghatározott hatósági eljárásra a rendőrség jogosult.
6. § (1) Az engedélyt vissza kell vonni:
a) ha az engedély kiadásának e rendeletben meghatározott valamelyik feltétele megszűnik;
b) ha a 4. § (1) b)-d) pontjaiban meghatározott kizáró ok merül fel;
c)
17. § (2) Lőfegyver megszerzésére, tartására jogosító engedély a természetes személy részére az (1) bekezdésben meghatározott feltételek mellett is csak akkor adható, ha a kérelmező:
a) a lőfegyver tartására egészségileg alkalmas;
(4) A lőfegyver tartásához szükséges egészségi alkalmasságot a lőfegyver megszerzése iránti kérelemhez mellékelt orvosi igazolással kell bizonyítani. Az egészségi alkalmasság feltételeit külön jogszabály határozza meg.
35. § (3) Felhatalmazást kap az egészségügyi miniszter, hogy az érdekelt miniszterekkel egyetértésben szabályozza az egészségi alkalmasság feltételeit és vizsgálatának részletes szabályait.

A kézilőfegyverekről, lőszerekről, gáz- és riasztófegyverekről, légfegyverekről és a lőterekről szóló 115/1991. (IX.10.) Korm. rendelet végrehajtásáról szóló 14/1991. ( X.31.) BM rendelet
1. § (1) Az R.-ben meghatározott hatósági ügyekben első fokon:
a) a rendőrkapitányság,
b) Budapest területére kiterjedő illetékességgel a Budapesti Rendőr-főkapitányság Fegyver- és Engedélyügyi Osztály jár el.

5.) A kézilőfegyverek, lőszerek, gáz- és riasztófegyverek megszerzésének és tartásának egészségi alkalmassági feltételeiről és vizsgálatáról
1. § (2) A lőfegyvert tartani szándékozó személy - a megszerzési engedély kiadása iránti kérelmének benyújtása előtt - előzetes egészségi alkalmassági vizsgálaton, tartási engedéllyel már rendelkező személy pedig az e rendeletben meghatározott időszakos, illetőleg soron kívüli egészségi alkalmassági vizsgálaton köteles megjelenni az orvosi alkalmasság megállapítására illetékes egészségügyi szervnél (a továbbiakban: orvosi alkalmasságot vizsgáló szerv), és magát a szükséges orvosi és pszichológiai vizsgálatoknak alávetni.
5. § (1) Lőfegyver tartására egészségileg alkalmatlan az a személy, akinek alkalmatlanságát az orvosi és/vagy a pszichológiai alkalmassági vizsgálat során a vizsgálatot végző szerv megállapította.
(2) Az orvosi alkalmassági vizsgálat során nem lehet lőfegyver tartására alkalmasnak tekinteni azt a személyt, aki az 1. számú melléklet I. pontjában meghatározott betegségek valamelyikében szenved, illetőleg, akinél az ott meghatározott egészségi állapotok bármelyike, vagy más olyan megbetegedés, testi fogyatékosság áll fenn, amely a vizsgált személy lőfegyver biztonságos tartására való alkalmasságát kétségessé teszi.
1. számú melléklet a 22/1991. (XI. 15.) NM rendelethez
I. Lőfegyver megszerzését és tartását külön mérlegelés nélkül kizáró egészségi okok:
1. Eszméletvesztéssel, illetve agyi oxigénhiánnyal járó kórkép (bel- és ideggyógyászat).
2. Veleszületett, vagy szerzett mentális károsodás.
3. Alkoholizmus, narkománia.
4. Személyiségzavarok.
5. Elmebetegség bármely formája.

A vizsgálat megállapításai
	A beadványban foglaltak vizsgálata érdekében tájékoztatást kértem az Országos Rendőrfőkapitánytól. A hivatalos eljárás során nyilvánosságra hozott egészségügyi adatoknak az érintett hozzájárulása nélkül, más ügyben való felhasználhatósága kérdésében a vizsgálatom során megkerestem az Adatvédelmi Biztost is.

I.) A panaszos beadványában sérelmezte, hogy az általa becsatolt, - a szomszédja egészségi állapotát feltáró - kórházi zárójelentésben megállapított diagnózis ellenére a rendőrhatóság nem vonta vissza szomszédja fegyvertartási engedélyét. A kézilőfegyverekről, lőszerekről, gáz- és riasztófegyverekről, légfegyverekről és a lőterekről szóló 115/1991. (IX.10.) Korm. rendelet 17. § (2) bekezdése értelmében lőfegyver megszerzésére, tartására jogosító engedély magánszemélynek  - egyéb feltételek mellett - csak akkor adható ki, ha lőfegyver tartására egészségileg alkalmas. Egészségi alkalmasságát a magánszemélynek orvosi igazolással kell bizonyítania. Az egészségi alkalmasság feltételeit, annak vizsgálatát a 22/1991. (XI.15.) NM rendelet tartalmazza.  E rendelet szerint az orvosi alkalmasság megállapítására az illetékes egészségügyi szerv - az orvosi alkalmasságot vizsgáló szerv - a jogosult. A rendelet 1. számú melléklete tartalmazza azon betegségcsoportok felsorolását, amelyek megállapítása során az illető személyt nem lehet lőfegyver tartására alkalmasnak tekinteni, azonban konkrét személynél a megállapításra kizárólag a már említett orvosi alkalmasságot vizsgáló szerv az illetékes. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa orvosi szakkérdésekben nem vizsgálódhat, orvosi diagnózisok, döntések helyességének avagy helytelenségének elbírálására nem rendelkezik hatáskörrel. A szóban lévő kérdésben elfogadtam az Országos Rendőrfőkapitány tájékoztatását, mely szerint " ... az általa beküldött zárójelentésben megjelölt diagnózis ügyében a BRFK Igazgatásrendészeti Főosztály Fegyver- és Engedélyügyi Osztálya 1998. március 26-án írásban megkereste dr. H.A. ro. alezredest, a BRFK hivatal Egészségügyi Szolgálat vezetőjét, és ... telefonon dr. E. G. kezelőorvost. A BM Központi Kórház és Intézményei Organikus Idegosztály Főorvosa ... és a kezelőorvos tájékoztatása is az, hogy a zárójelentésben véleményezett diagnózis a fegyvertartási engedély megadásánál nem kizáró ok."
	A panaszos sérelmezte azt is, hogy a rendőrhatóság a neki megküldött válaszlevelekben felhívta a figyelmét arra, hogy más személy egészségi állapotát tartalmazó adatot, annak hozzájárulása nélkül harmadik személy részére nem tehet hozzáférhetővé. A panaszos -  elmondása szerint - a szomszédja egészségi állapotát tartalmazó adathoz úgy jutott, hogy azt részére (mint terheltnek) a bíróság, az előtte folyó magánvádas eljárás során a per anyagaival együtt másolatban megküldte.
A vizsgálatom során a kérdés tisztázása érdekében megkerestem az Adatvédelmi Biztost, aki a következőkről tájékoztatott: " Mint arra az Alkotmánybíróság a 6/1998. (III.11.) AB határozatában rámutatott, az eljárásban résztvevő személyek iratbetekintési joga, valamint az ezzel szorosan összefüggő másolatkérési joga az Alkotmány 57. §-ában biztosított tisztességes eljáráshoz és a védelemhez való jog garanciája. ... Ez természetesen más érdekek és jogok, többek között a személyes adatok védelméhez való jog korlátozásával valósul meg. A büntetőeljárásban biztosított iratbetekintési és másolatkérési jog azonban csak eredeti céljával összefüggésben, a védelemhez való jog érvényesülése céljából vehető igénybe, nem segítheti előnyökhöz e jog jogosultját a büntetőeljárás által nem érintett jogviszonyokban. A konkrét ügyben tehát e jogait a terhelt nem használhatja fel egyéb céljai elérésére, egy az előzőtől teljesen különböző eljárásban nem csatolhatja azokat, mint bizonyítékokat. 
A személyes adatok védelméről és a közérdekű adatok nyilvánosságáról szóló 1992. évi LXIII. törvény értelmező rendelkezései szerint adatkezelés az alkalmazott eljárástól függetlenül a személyes adatok gyűjtése, felvétele és tárolása, feldolgozása, hasznosítása (ideértve a továbbítást és a nyilvánosságra hozatalt) és törlése. ... Az 5. § (1) bekezdése szerint személyes adatot kezelni csak meghatározott célból, jog gyakorlása és kötelezettség teljesítése érdekében lehet. Az adatkezelésnek minden szakaszában meg kell felelnie e célnak. Ez az adatkezelés célhozkötöttségének elve. A panaszos adatkezelést végez, amkor szomszédja zárójelentését egy másik eljárásában felhasználja, ezt azonban az adatkezelésének eredeti céljától (a védelemhez való jog érvényesülésétől) eltérő céllal teszi, eljárása tehát nem felel meg a célhozkötöttség elvének. ... A panaszos a kérdéses zárójelentést a személyes adatok védelméhez való jog sérelme nélkül nem nyújthatja be a rendőrségen a fegyvertartási engedély visszavonása iránt indult eljárásban."
	Összegezve a fent leírtakat, a panaszos által sérelmezett eljárás során nem idézett elő alkotmányos visszásságot a BRFK FEO akkor, amikor nem bírálta felül az orvosszakértő döntését. Ezért, ezen indok miatt ajánlást nem teszek.

II.) Az Országos Rendőr-főkapitány válaszlevelében arról tájékoztatott, hogy a panaszosnak a BRFK I. kerületi Rendőrkapitánysághoz benyújtott, és a szomszédja fegyverviselési engedélyének visszavonására irányuló kérelmeit a szabálysértési ügy előadója áttétel mellőzésével az ügy aktájához csatolta. A szabálysértési ügy lezárását követően - az akkor már kétszer megismételt - kérelmet végül is csak 1997. decemberében tették át az annak elbírálására hatáskörrel rendelkező BRFK FEO-hoz.
A  közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról szóló 1997. évi I. törvény 6. §-a egyértelműen rendelkezik arról, hogy mi a teendő abban az esetben, ha a közérdekű bejelentés nem az annak elintézésére hivatott szervhez érkezik.
A fegyvertartási engedély visszavonására a kézilőfegyverekről, lőszerekről, gáz- és riasztófegyverekről, légfegyverekről és a lőterekről szóló 115/1991. (IX.10.) Korm. rendelet végrehajtásáról szóló 14/1991. (X.31.) BM rendelet 1. § (1) bekezdése értelmében Budapest területére kiterjedő illetékességgel a BRFK FEO jár el. Tehát a BRFK I. kerületi Rendőrkapitánysága  - mint az későbbi eljárás során meg is állapították - nem volt illetékes a panaszos szóban lévő - közérdekű bejelentésnek minősülő -  kérelmét elbírálni. Ezért a kérelmet a beérkezéstől számított nyolc napon belül át kellett volna tennie az elbírálásra illetékességgel rendelkező rendőrhatósághoz. Az Alkotmánybíróság már számos ítéletében elemezte a jogállamiság és a jogbiztonság összefüggéseit, kapcsolódási pontjait. E megállapítások egyértelműen kiemelik, hogy a jogállamiság  nélkülözhetetlen  eleme a jogbiztonság, mely tételből azonban  - egyebek mellett - nem csak az egyes normák egyértelműsége, hanem az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatósága is következik, így tehát kimondható, hogy csak az eljárási normák betartásával működhet alkotmányosan a jogszolgáltatás. A jogbiztonság érvényesülésének mellőzhetetlen feltétele a tisztességes eljárás teljes körű biztosítása a jogalkalmazói tevékenység során a hatósági eljárás minden szakaszában. A tisztességes és méltányos eljárás fogalmi definíciója - mint azt az állampolgári jogok országgyűlési biztosa már több esetben megfogalmazta - többek között tartalmazza az elkerülhető késedelemnek mint az eljárás során megvalósulandó elvnek a követelményét. Az eljárások időtartama jelentős mértékben befolyásolhatja a polgárok jogainak alakulását. Az Európai Emberi Jogi Bíróság a Konvenció alapján több esetben marasztalta el a nemzeti hatóságokat az ésszerű határidő túllépése miatt.
	A vizsgálat során megállapítottam hogy a BRFK I. kerületi Rendőrkapitánysága a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményéből levezetett tisztességes eljáráshoz való jog megsértésével alkotmányos visszásságot idézett elő akkor, amikor a panaszosnak a szomszédja fegyvertartási engedélyének a visszavonására irányuló kérelmét csak jelentős időkésedelemmel továbbította  az annak elbírálására hatáskörrel és illetékességgel rendelkező hatósághoz.
	A jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményéből levezetett tisztességes eljáráshoz való jog megsértésével alkotmányos visszásságot idézett elő a BRFK FEO is akkor, amikor a részére 1997. decemberében megküldött kérelemre csak 1998. június 16-ai keltezésű levélben válaszolt. Az 1997. évi I. törvény 10. § (1) bekezdés értelmében a közérdekű bejelentések elintézésére hivatott szervek kötelesek az ügy érdemében minden intézkedést haladéktalanul megtenni, és az ügyet lehetőleg harminc napon belül elbírálni. Ugyanezen szakasz (3)  bekezdése alapján abban az esetben ha a bejelentés előreláthatólag hosszabb időt vesz igénybe, erről a hivatott szerv köteles - elbírálás várható időpontjának megjelölésével - tájékoztatást küldeni a beadványozónak. A közérdekű bejelentés elintézésével kapcsolatosan a panaszos baedványában azt is sérelmezte, hogy az eljáró hatóság többszöri kérése ellenére sem tájékoztatta őt a döntés elleni jogorvoslat lehetőségeiről. Az 1977. évi I. törvény 11. § (1) bekezdése csak értesítési kötelezettséget ír elő az elintézésre hatáskörrel rendelkező hatóságnak- s így ellene jogorvoslati lehetőséget sem biztosít. A jogszabály tehát nem ír elő határozati formakényszert, csak azt, hogy a bejelentés tárgyában képviselt álláspontját a döntéshozó szerv indokolni köteles. E feltételnek az eljáró rendőrhatóság mindhárom válaszlevelében eleget tett. Nem tekinthető az indokolás mellőzésének az a tény, hogy a rendőrhatóság válaszában nem idézte szó szerint a panaszos által említett orvosi diagnózist - ez mindkét fél számára egyértelműen beazonosítható volt.
	A fent megállapított, a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményével összefüggő tisztességes eljáráshoz való jog megsértésével előidézett alkotmányos visszássággal összefüggésben ajánlással nem élek, mert a vizsgálatom során az Országos Rendőrfőkapitány arról is tájékoztatott, hogy " ... a határidő mulasztást elkövetőkkel szemben felelősségre vonást alkalmaztunk."
	A fentiek alapján a vizsgáaltomat lezárom, de felhívom az Országos Rendőrfőkapitány figyelmét arra, hogy az alárendelt szervei jogalkalmazói tevékenysége során fokozottan tartassa be az anyagi és eljárási jogszabályokban előírtakat.

Budapest, 2000. november 22.

Gönczöl Katalin