OBH 6903/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Endrődi Zsuzsa

Az eljárás megindulása:

Panaszos 1998. novemberében azért fordult hozzám, mert lakóhelyén a Lakásszövetkezet elnöke (továbbiakban: Szövetkezet) a fogyasztók közössége nevében szerződést kötött a FŐTÁV Rt-vel. Ennek következtében a panaszos és a FŐTÁV Rt. között létrejött közüzemi szerződés megszűnt, és az új szerződés - mely mérés szerinti elszámolásra szól -, számára kedvezőtlenebb fizetési feltételeket tartalmazott. Véleménye szerint az elnök a szövetkezeti lakások tulajdonosainak felhatalmazása nélkül nem köthetett volna szerződést a szolgáltatóval.

Érintett alkotmányos jog:

1. A Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam. Ebből következik a jogbiztonsághoz való jog. Ennek alapján a TÁVHŐ Rt. a fogyasztók közössége nevében csak olyan személlyel köthet szerződést, aki a közösség törvényes képviselője, vagy az épület, illetőleg az épületrész tulajdonosainak megbízottja. (Alkotmány 2. § (1) bekezdés.)

2.  A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot. A tulajdon magában foglalja a birtoklás, használat és rendelkezés jogát. A tulajdonos rendelkezési joga sérül, ha saját lakása fűtésére vonatkozó szerződés feltételeit nem ismerheti meg. (Alkotmány 13. § (1) bekezdés.) 

Alkalmazott jogszabályok:

1. A távhőszolgáltatásról szóló 1998. évi XVIII. törvény végrehajtásáról szóló 1/1999. (I. 1.) Korm. számú rendelet mellékleteként megjelent közüzemi szabályzat 2. § (1) bekezdés d. pontja szerint a lakossági fogyasztó hőközponti mérés esetén a lakóépület, illetőleg a vegyes célra használt épület tulajdonosa, társasház, közös tulajdonban lévő épület tulajdonosi közössége, egyedi mérés esetén a lakás, helyiség tulajdonosa, bérlője, használója, átalány szerinti távhő szolgáltatás esetén a lakás, helyiség használója vagy az ilyen épületben lévő lakás és nem lakás céljára szolgáló helyiség (épületrész) tulajdonosa, bérlője, használója vagy azok közössége. A fogyasztói közösség megbízottjának a közösség törvényes képviselőjét vagy az épület, illetőleg épületrész tulajdonosainak megbízottját kell tekinteni.

2. A szövetkezetekről szóló  1992. évi I. törvény 11. § (1) bekezdése, mely szerint a szövetkezetet az igazgatóság elnöke, az ügyvezető elnök, az ügyvezető-igazgató  vagy az alapszabályban meghatározott igazgatósági tag képviseli. Más tag vagy alkalmazott a felsorolt tisztségviselők írásbeli felhatalmazása alapján képviselheti a szövetkezetet. 
(2) bekezdés: az (1) bekezdésben felsorolt tisztségviselők cégjegyzési (aláírási)  joga önálló.

3. 29. § (1) bekezdés, mely szerint az igazgatóság (ügyvezető elnök) a közgyűlés határozatainak megfelelően irányítja a szövetkezet tevékenységét.

4. A Polgári Törvénykönyv 219. §-a, mely szerint más személy (képviselő) utján is lehet szerződést kötni, vagy más jognyilatkozatot tenni kivéve, ha jogszabály szerint a jognyilatkozat csak személyesen tehető meg. 

A megállapított tényállás és a vizsgálat megállapításai:

Az ügyben megkerestem a FŐTÁV lakossági számlázási csoportját, és a  Szövetkezet ügyvezető elnökét. A FŐTÁV által adott tájékoztatás, illetve a megküldött iratok, és az ügyvezető elnök által elmondottak alapján a következő tényállást állapítottam meg:

A Szövetkezet 1975-ben alakult, ez időponttól kezdődően 1998. novemberéig átalány szerint fizették a távhőszolgáltatás díját. Amikor megjelentek a távfűtésről szóló új jogszabályok, amelyek szerint 5 év alatt át kell térni a mérés szerinti elszámolásra, az elnök 1998. október 27-én megkötötte az új közüzemi szerződést. E szerint a hőközpontban mért hőmennyiség után kell fizetni a hődíjat. Az egyes lakások között ezt a költséget  a fűtőtestre szerelhető un. költségmegosztók  alapján közölt adatok szerint osztja fel a szolgáltató. A költségmegosztók előző évi adatait a Szövetkezet megbízásából a karbantartó cég olvassa le és az ügyvezető elnök közli a szolgáltatóval.
Az ügyvezető elnök tájékoztatása szerint a szerződéskötés előtt mind a hat épületben ismertette a szerződési feltételeket, ahol a tulajdonosok többsége hozzájárult a költségmegosztók felszereléséhez, és a 220 lakásból 198 lakásban ez meg is valósult. Akinek nincsen költségmegosztója, annak légköbméter arányosan számítják a fogyasztását.
A FŐTÁV Rt. a  szerződéskötés előtt kérte az ügyvezető elnök nyilatkozatát arról, hogy a tulajdonosokkal ismertette a szerződési feltételeket és az új rendszerrel járó elszámolási módot. A közgyűlési jegyzőkönyv csatolását későbbi időpontban vállalta a  elnök. A költségmegosztók szerinti  díjfizetést az 1999. március 25-én tartott közgyűlésen fogadta el a tagság. A jegyzőkönyv egy példányát kérésemre a FŐTÁV Rt. csatolta az iratokhoz.
Az új elszámolási mód eredményeképpen a múlt évben a tulajdonosok 96 %-ának visszatérítettek a díjelőlegből. Vannak azonban olyan lakások, amelyeket a változás kedvezőtlenül érint, mert többet fizetnek a mérés szerinti elszámolás alapján, mint az átalánydíjas szolgáltatás esetén.
Az Energia Hivatal tájékoztatása szerint a közüzemi szerződések megújításánál lényeges szempont, hogy a fogyasztóra nézve az új szerződés az előzőhöz képest hátránnyal ne járjon.
Ezért a költségmegosztásnál azoknál a lakásoknál, ahol az új elszámolási rendben többet kell fizetni, bizonyos korrekciós szorzót szoktak alkalmazni. A FŐTÁV Rt. tájékoztatása szerint erről a Szövetkezet és a karbantartó (költségmegosztó) cég közötti szerződésben kell rendelkezni. Ez nem azonos azzal a díjkedvezménnyel, amit a szolgáltató nyújt azoknak a közösségeknek, melyek áttérnek a mérés szerinti elszámolásra, vagy vállalják a fűtéskorszerűsítést (pl. fűtésszabályozó felszerelését).  Az ügyvezető elnök tájékoztatása szerint ilyen korrekciós szorzót eddig nem alkalmaztak, mert a hátrányosabb helyzetbe került lakások fűtési díját akkor a közösség többi tagjának kell megfizetnie.

A fenti tényállás alapján a következőket állapítottam meg: 
A panasz előterjesztése idején még nem jelent meg a távfűtési törvény végrehajtására kiadott 1/1999. (I. 1.) Korm. számú rendelet. Ennek melléklete a Távhőszolgáltatás Közüzemi Szabályzat, mely meghatározza a lakossági fogyasztó fogalmát. Hőközponti mérés esetén a lakóépület tulajdonosát, a társasházat, közös tulajdonban lévő épület tulajdonosi közösségét jelöli meg fogyasztóként. 
A szövetkezeti ház ugyan nincs idesorolva, de a társasházhoz hasonlóan ideértendő. A szövetkezet képviselője az ügyvezető elnök. A szövetkezeti törvény rendelkezése alapján ő képviseli a szövetkezetet, jogköre harmadik személyekkel szemben érvényesen nem korlátozható. Önálló cégjegyzési joga van. A közgyűlés határozatainak megfelelően irányítja a szövetkezet tevékenységét. Jelen esetben az elnök, mind a hat épületben ismertette a szerződési feltételeket, az új elszámolási rendet. A tagok hozzájárultak a költségmegosztók felszereléséhez, ami azt jelentette, hogy az elszámolás is e szerint történik majd. Az 1999. március 25-én tartott közgyűlésen ezt határozatba is foglalták.
A távhőszolgáltatásról szóló törvény 43. §-a szerint meglévő rendszer esetében az önkormányzat rendeletében meghatározott időpontig, de legfeljebb a törvény hatálybalépésétől számított öt éven belül meg kell valósítani a mérés szerinti elszámolást. A fogyasztói közösségeknek tehát nincs korlátlan lehetőségük a mérés szerinti, illetve az átalány szerinti szolgáltatás között választani. Az ügyvezető elnököt nem lehet elmarasztalni azért, mert a mérés szerinti elszámolás érdekében már 1998-ban szerződést kötött. 
Az 1995-1996 évben sok lakossági panasz érkezett hozzám a magas szolgáltatói ár miatt. A vizsgálat során az a meggyőződésem alakult ki, hogy ott ahol ez megvalósítható, a mérés szerinti elszámolás a legigazságosabb. Örültem, hogy a táv-hőszolgáltatási törvény, melyet akkor véleményeztem, szorgalmazza ezt az elszámolási módot.

Összegezve a fentieket megállapítom, hogy sem a Szövetkezet ügyvezető elnöke, sem a FŐTÁV nem járt el törvényellenesen, amikor a közüzemi szerződést megújították. Igaz, hogy a korábbi szerződések átalány szerinti elszámolásra szóltak, de a törvény kötelezően előírja a mérés szerinti szolgáltatásra való áttérést. A költségek felosztása a Szövetkezet belső ügye. Az 1999. március 25-én tartott közgyűlésen elfogadták a költségmegosztók szerinti felosztást, de már a szerződéskötés előtt ismerték a tagok az új elszámolási módot, és hozzájárultak a költségmegosztók felszereléséhez. A szövetkezeten belül senkinek sem volt tapasztalata az új elszámolás előnyeiről, vagy hátrányairól. Tény azonban, hogy az elszámoláskor a tulajdonosok 96 %-ának visszatérítettek a díjelőlegből. Mindezek alapján az ügyben sem a jogbiztonsággal, sem a tulajdonjog védelmével összefüggő alkotmányos jog sérelmét nem tudtam megállapítani. Méltányolhatónak tartom azonban a panaszos, és mindazok igényét a szövetkezeten belüli elszámolás korrekciójára,  akiknek az új elszámolás hátrányosabb a korábbinál. Ezért azt tanácsolom a panaszosnak, hogy keresse meg a Szövetkezet tisztségviselőit és kérje, hogy az igazságosabb belső elszámolás kérdését terjesszék közgyűlés elé. Szeretném tájékoztatni arról is, hogy amennyiben a kérése tárgyában a közgyűlés törvénysértő, vagy alapszabályt sértő határozatot hoz, akkor  bíróságtól kérheti a jogsértő határozat felülvizsgálatát. A keresetet - jogvesztés terhe mellett -  a kézbesítéstől számított 30. nap alatt a szövetkezet ellen kell megindítani. 

Budapest, 1999. november 15.

Gönczöl Katalin