OBH 6812/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: Dr. Gáspárné dr. Pere Katalin

Az eljárás megindulása:

A panaszos 1995. augusztus 17-től előnyugdíjas, beadványában azt sérelmezte, hogy az 1997. október 13-án elhunyt férje jogán megállapított ideiglenes özvegyi nyugdíja 1 évig került folyósításra, azt követően azonban állandó özvegyi nyugdíjat nem kapott.
A Nyugdíjfolyósító Igazgatóság tájékoztatása szerint, mivel a panaszos 1943-ban született, csak 58 éves korában (a reá irányadó öregségi korhatár elérésekor) lesz jogosult állandó özvegyi nyugdíjra. A Népjóléti Minisztériumtól kapott tájékoztató levél szerint az ideiglenes özvegyi nyugdíj lejártát követően jogosult állandó özvegyi nyugdíjra.

Érintett alkotmányos jogok:

Szociális biztonsághoz való jog [Alkotmány 70/E. § (1)-(2) bekezdés]

Alkalmazott jogszabályok:

A fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény, valamint a végrehajtására kiadott 5/1997. (II.18.) HM rendelet
A társadalombiztosításról szóló 1975. évi II. törvény (Tb.T.)
A társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. tv. (Tny.)

Megállapított tényállás:

A panaszos 1943. augusztus 16-án született, a 746-91554-0 törzsszámon a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság előnyugdíjat folyósít számára.
A Honvédelmi Minisztérium Pénzügyi Számító és Nyugdíjmegállapító Igazgatósága az 1997. november 18-án nyugállományú törzszászlósként elhunyt férje jogán 1997. október 1-től 1998. szeptember hó végéig 12 hónapra ideiglenes özvegyi nyugdíjat állapított meg a panaszosnak. A határozat indoklása tartalmazta az ideiglenes és az állandó özvegyi nyugdíj feltételeit, tehát azt is, hogy állandó özvegyi nyugdíjra az egyéb feltételek mellett az jogosult, aki házastársa halálakor a Tb.T. 39. § (1)-(3) bekezdésében meghatározott, a reá irányadó öregségi nyugdíjkorhatárt elérte (az 1943-ban született nő 58. életévet). Az ideiglenes özvegyi nyugdíj megszűnését követően özvegyi nyugdíjra  - az igénylés időpontjában és jelenleg is hatályos a társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. tv. (Tny.)
47. § (2) bekezdése szerint - az jogosult, aki házastársa halálakor a reá irányadó öregségi nyugdíjra jogosító korhatárt betöltötte....
(3) bek. Öregségi nyugdíj jár akkor is, ha az erre jogosító feltételek valamelyike a házastárs halálától számított tíz éven belül következik be.
A panaszos tehát özvegyi nyugdíjra, melynek megállapítását a Honvédelmi Minisztérium Pénzügyi Számító és Nyugdíjmegállapító Igazgatóságától kell kérnie, 2001. augusztus hónaptól jogosult, illetőleg ha ezt megelőzően megrokkan, a megrokkanás időpontjától.
Téves tehát a Népjóléti Minisztérium 1998. január 14-én kelt tájékoztatója, mely szerint a panaszos özvegyi nyugdíjra jogosult az ideiglenes özvegyi nyugdíj lejártát követően, feltehetően azért, mert a válaszadó nem vette figyelembe a panaszos életkorát, elkerülte a figyelmét, hogy előnyugdíjasról és nem öregségi nyugdíjasról van szó.

A vizsgálat megállapította, hogy az Alkotmány 70/E. § (1)-(2) bekezdésében védett szociális biztonsággal összefüggésben visszásságot nem okoz, hogy a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság az 1943-ban született panaszost a hatályos jogszabályoknak megfelelően arról tájékoztatja, hogy özvegyi nyugdíjra a reá irányadó korhatár betöltésétől (58. életév) jogosult.

Budapest, 1999. július 23.

Dr. Polt Péter