OBH 6742/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Dr. Győrffy Zsuzsanna

A vizsgálat megindítása
	A panaszos Budapest Főváros  XII. kerületi  Önkormányzata Polgármesteri Hivatala gyámhatóságának eljárását sérelmezte.  Beadványa szerint a gyámhatóságon " megfenyegették " azzal, hogy négy kiskorú gyermekét átmeneti nevelésbe veszik, szülői felügyeleti jogát megszüntetik. Sérelmezte, hogy a gyámhatóság eljárásáról írásbeli értesítést, határozatot egy alkalommal sem kapott.
	Az ügy kivizsgálására az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv) 16. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján vizsgálatot indítottam. Az érintett hatóságoktól az ügyben keletkezett iratanyagokat megkértem, azokat áttanulmányoztam. Időközben illetékességváltozás miatt az ügyben Szeged Város Gyámhivatala járt el, eljárásukat hivatalból vizsgáltam. A Csongrád Megyei Közigazgatási Hivatal Gyámhivatalának vezetőjét felkértem arra, hogy a városi gyámhivatal tevékenységét vizsgálja ki.

A megállapított tényállás
	A panaszos három kiskorú fiával 1996. októberében költözött Kecskemétről a főváros XII. kerületébe. A kecskeméti gyámhatóság a gyermekek gyámügyi iratait illetékességváltozás miatt megküldte a XII. kerületi gyámhatóságnak. A rendelkezésre álló iratokból a gyámhatóság megállapította, hogy a kiskorúak folyamatos veszélyeztetettségben élnek. A gyermekek édesapja 1995-ben elhunyt. A legidősebb fiú intézeti nevelt is volt, intézeti nevelése a család fővárosba költözése előtt szűnt meg.
	A XII. kerületi gyámhatóság a család albérletében környezettanulmányt készített. Megállapították, hogy életkörülményeik elfogadhatóak, a család részére rendszeres nevelési segélyt állapítottak meg. Feljegyezésük szerint a panaszos nem sokat törődött gyermekeivel. Legidősebb  fia elhunyt édesapja testvéréhez költözött.
	A középső fiú iskolája már novemberben jelezte a gyámhatóságnak, hogy gyermek magatartásával problémák vannak. A gyámhatóság ekkor felhívta a panaszos figyelmét arra, hogy vegye igénybe a családsegítő szolgálat segítségét. A panaszos a felhívásnak eleget tett. A szociális munkás jó kapcsolatot tudott kialakítani a panaszossal, ekkor nem tartotta indokoltnak a kiskorúak családból való kiemelését.
	A panaszos 1997. februárjában megszülte alkalmi kapcsolatból fogant Dávid utónevű gyermekét. Még ebben az évben új kapcsolatot létesített egy cselekvőképességet korlátozó gondnokság alá helyezett férfival, akitől 1998. júliusában Péter utónevű gyermeke született.
	A Budapesti Rendőr-főkapitányság (a továbbiakban: BRFK) 1998. októberében értesítette a gyámhatóságot arról, hogy a panaszos ellen eljárást folytat kiskorú veszélyeztetése és zsarolás büntette miatt. A panaszos két idősebb fiával a szomszéd férfi fajtalankodott, a vádirat szerint erről a panaszos már 1997-ben tudott, de ezt a rendőrségnek nem jelezte, sőt hallgatásáért a szomszédtól pénzt követelt. A zsarolást idősebbik gyermekével együtt követte el. A BRFK értesítése után a gyámhatóság megkereste a gyermekjóléti szolgálatot, a gyerekekről pedagógiai, védőnői véleményt kért, a BRFK-tól megkérte a sértett gyermekekről készült orvos szakértői és pszichológiai szakvéleményt.
	Novemberben jegyzőkönyvet vettek fel a panaszossal és Péter nevű gyermeke vér szerinti apjával. Az ügyfeleket a jegyzőkönyv felvétele előtt tájékoztatták arról, hogy előzetes megbeszélésen vesznek részt. A megbeszélés célja az volt, hogy a gyermekek elhelyezéséről hogyan lehet gondoskodni abban az esetben, ha a gyermekjóléti szolgálat családból való kiemelésüket javasolja. Péter édesapja gondnokság alatt áll, de az apa testvére vállalta volna a gyermek gondozását, nevelését. Dávid apjával a jegyzőkönyvet decemberben vették fel. Az apa úgy nyilatkozott, hogy alkalmi kapcsolatból származó gyermekéről családja nem tud, nem is akarja, hogy tudjanak róla, ezért hozzájárult gyermeke átmeneti nevelésbe vételéhez és nevelőszülőhöz helyezéséhez.
	Novemberben a Fővárosi Főügyészség értesítette a gyámhatóságot, hogy a panaszos vádlott abban a büntetőügyben amelyikben két idősebb gyermeke sértett, illetve zsarolás büntettében egyik gyermekével együtt vádlott. A folyamatban lévő büntetőeljárás miatt a panaszost  törvényes képviseleti jogából kizárta. Az ügyész megkereste a gyámhatóságot azzal kapcsolatosan, hogy a sértett gyermekek részére törvényes képviseletük ellátására eseti gondnokot jelöljön. Ennek a gyámhatóság néhány napon belül eleget tett.
	December 16-án a gyermekjóléti szolgálat javasolta a négy kiskorú átmeneti nevelésbe vételét és nevelőszülőhöz helyezését. A következő napon a jegyző javaslatot tett e gyámhivatalnak a kiskorúak átmeneti nevelésbe vételére. Ezen a napon a panaszost összeismertették gyermekei jövendő nevelőszüleivel. A panaszos azt is jelezte, hogy gyermekei családba-fogadásához hozzájárul.
	December 18-án a panaszos bejelentette, hogy lakóhelyet változtatott és kérte, hogy a gyermekek iratanyagát az illetékessé vált Szeged Város Gyámhivatalához továbbítsák. A kijelentkezést a gyámhivatal ellenőrizte, a gyámhatósági és a gyámhivatali iratokat illetékességből áttette Szegedre.
	A szegedi gyámhivatal és a gyámhatóság  1999. januárjában megkapta a kiskorúak iratanyagát Budapest XII. kerületének társhatóságától.
	A szegedi jegyző január 27-én értesítette az illetékes gyermekjóléti szolgálatot arról, hogy a kiskorúak veszélyeztetettségére vonatkozó iratanyagot  megkapták. Tájékoztatta a gyermekjóléti szolgálatot, hogy a kiskorúakat Budapesten nem vették védelembe, és arról is hogy az iratanyag a gyermekek átmeneti nevelésbe vételére is tartalmaz javaslatot. Jelezte azt is, hogy a panaszos családba fogadásra vonatkozó kérelmet is terjesztett elő. A jegyző felkérte a gyermekjóléti szolgálatot arra, hogy ellenőrizzék a panaszos és gyermekei valóban Szegeden tartózkodnak-e? Megszűntek-e a kiskorúak veszélyeztetettségét kiváltó okok, vagy továbbra is szükséges-e védelembe -esetleg átmeneti nevelésbe - vételük? A panaszos továbbra is hozzájárul gyermekei családba-fogadásához?
	A gyermekjóléti szolgálat a család alapellátásban való gondozását február 11-én megkezdte. A családgondozó ezt február 15-én írásban jelezte a jegyzőnek. Tájékoztatta arról is, hogy a család albérletben lakik, ahol a gyermekek megfelelő körülmények között élnek és a panaszos együttműködik a gyermekjóléti szolgálattal. A gyermekek védelembe vételét a családgondozó nem tartotta indokoltnak.
	A panaszossal a szegedi gyámhivatalnál kiskorú gyermeki veszélyeztetése ügyében február 24-én jegyzőkönyvet vettek fel. A panaszos ekkor úgy nyilatkozott, hogy gyermekeit nevelni akarja, családba-fogadásukat csak akkor kéri, ha az ellene indított büntetőeljárásban elítélik. Szegedre költözése egyik okául azt jelölte meg, hogy a XII. kerületi gyámhivatalt elfogultnak tartotta, nem akarta, hogy gyermekit átmeneti nevelésbe vegyék. A gyermekjóléti szolgálat segítségének, a család gondozásának örült.
	A családgondozó áprilisi jelzése szerint a gyermekek ellátását megfelelő, a panaszos továbbra is együttműködik vele. Májusban a legidősebb gyermek védelembe vételét kezdeményezte, azért mert a fiú az iskolából 250 órát mulasztott igazolatlanul, édesanyja engedélye nélkül több napra a fővárosba ment.
	Május 31-én a gyámhatóság a fiút védelembe vette, magatartási szabályokat állapított meg részére. A határozattal a panaszos és a fiú is egyetértett.
	Szeptember 20-án a gyámhatóságon ismertették a panaszossal legidősebb fia egyéni gondozási nevelési tervét. A panaszos a tervvel egyetértett, de közölte, hogy gyermeke kezelhetetlenné vált, a fővárosban tartózkodik. A panaszos szerette volna, ha a fővárosban élő rokonok közül valaki családba fogadja fiát, de erre senki nem vállalkozott, ezért elkeseredésében kérte a fiú ideiglenes hatályú gyermekotthonba utalását.

Az ügy jogszabályi háttere

A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.

1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól
6. § (1) Ha jogszabály másként nem rendelkezik, az eljárásra illetékes a) az a közigazgatási szerv, amelynek területén az ügyfél állandó vagy ideiglenes lakóhelye (székhelye, telephelye) van;
7. § (1) A közigazgatási szerv a hatáskörét és az illetékességét az eljárás minden szakaszában hivatalból köteles vizsgálni. Ha azt állapítja meg, hogy az ügyben nincs hatásköre, vagy nem illetékes, az ügyet haladéktalanul átteszi a hatáskörrel rendelkező illetékes közigazgatási szervhez, és erről az ügyfelet egyidejűleg értesíti.

1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról
38. § (1) Az alapellátásnak hozzá kell járulnia a gyermek testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődésének, jólétének, a családban történő nevelésének elősegítéséhez, a veszélyeztetettség megelőzéséhez és a kialakult veszélyeztetettség megszüntetéséhez, valamint a gyermek családjából történő kiemelésének a megelőzéséhez.
39. § (2) A gyermekjóléti szolgáltatás feladata a gyermek veszélyeztetettségének megelőzése érdekében b) a veszélyeztetettséget előidéző okok feltárása és ezek megoldására javaslat készítése,
(3) A gyermekjóléti szolgáltatás feladata a kialakult veszélyeztetettség megszüntetése érdekében a) családgondozás a családban jelentkező működési zavarok ellensúlyozására,
c) az egészségügyi és a szociális ellátás, valamint a hatósági beavatkozás kezdeményezése,
d) javaslat készítése a gyermek családjából történő kiemelésére, a leendő gondozási helyére vagy annak megváltoztatására.
68. § (1) Ha a szülő a gyermek veszélyeztetettségét az alapellátások önkéntes igénybevételével megszüntetni nem tudja vagy nem akarja, de alaposan feltételezhető, hogy segítséggel a gyermek fejlődése a családi környezetben mégis biztosítható, a települési önkormányzat jegyzője a gyermeket védelembe veszi.
(2) A védelembe vétellel egyidejűleg a gyermek gondozásának folyamatos segítése és ellátásának megszervezése, a szülői nevelés támogatása érdekében a települési önkormányzat jegyzője a gyermek részére a gyermekjóléti szolgálat családgondozóját rendeli ki, és szükség esetén e) magatartási szabályokat állapít meg a gyermek számára kifogásolt magatartásának megszüntetése érdekében,
(3) A családgondozó a védelembe vételkor a gyermekre vonatkozóan egyéni gondozási-nevelési tervet készít, melyhez a települési önkormányzat megkeresésére a területi gyermekvédelmi szakszolgálat segítséget ad.
(4) A települési önkormányzat jegyzője - kérelemre bármikor, hivatalból évente - felülvizsgálja a védelembe vétel indokoltságát. Ha a védelembe vétellel a gyermek veszélyeztetettségét megszüntetni nem lehet, a gyermek érdekében a gyermekvédelmi gondoskodás más módját kell választani. Erre a jogkövetkezményre a szülőt figyelmeztetni kell.
70. § (1) A szülői felügyeletet gyakorló mindkét szülő vagy a szülői felügyeletet egyedül gyakorló szülő kérelmére - a különélő másik szülő meghallgatásával - a gyámhivatal hozzájárulhat ahhoz, hogy a szülő egészségi állapota, indokolt távolléte vagy más családi ok miatt a gyermeket a szükséges ideig más, általa megnevezett család átmenetileg befogadja, gondozza és nevelje, feltéve, hogy a családbafogadás a gyermek érdekében áll.
77. § (1) A gyámhivatal a gyermeket átmeneti nevelésbe veszi, ha a gyermek fejlődését a családi környezete veszélyezteti, és veszélyeztetettségét az alapellátás keretében biztosított szolgáltatásokkal, valamint a védelembe vétellel nem lehetett megszüntetni, illetve attól eredmény nem várható, továbbá, ha a gyermek megfelelő gondozása a családján belül nem biztosítható. Az átmeneti nevelésbe vétellel egyidejűleg a gyámhivatal a gyermeket nevelőszülőnél vagy - ha ez nem lehetséges - gyermekotthonban, illetve más bentlakásos intézményben helyezi el és gyámot (hivatásos gyámot) rendel.

A vizsgálat megállapításai
	A  XII. kerületi gyámhatóság illetékessé válását követően a kiskorúak gyámügyi iratanyagainak áttanulmányozása után azt állapította meg, hogy a gyermeke veszélyeztetettek, ezért a család albérletében környezettanulmányt készített. Az iskola novemberi jelzése után felhívta a panaszos figyelmét a családsegítő szolgálat segítségének igénybevételére. Mindkét eljárási cselekménye helyes volt, a kiskorúak védelmét szolgálta.
	A BRFK 1998. októberi értesítése után a gyámhatóság intézkedései ( a gyermekjóléti szolgálatot megkeresése, a kiskorúakról pedagógiai, védőnői, orvos szakértői és pszichológiai szakvélemény kérése ) azt jelzik, hogy figyelemmel kísérték a  család életét. A panaszos gyermekei sérelmére elkövetett bűncselekménnyel vádolták, így a gyámhatóságnak kötelessége volt annak lehetőségét is mérlegelni, hogy a gyermekeket esetleg ki kell emelni a családból. A jegyzőkönyv felvételekor a panaszost tájékoztatták arról, hogy előzetes megbeszélésen és nem érdemi tárgyaláson vesznek részt. Mivel a megbeszélés célja csak az előzetes tájékozódás volt, ezért arról a gyámhatóságnak nem kellett határozatot hoznia. A gyermekjóléti szolgálat családgondozója a gyermekek családból való kiemelését azért javasolta, mert a gyermekek sérelmére elkövetett bűncselekmény miatt nem tartotta elég hatékonynak sem a család alapellátásban való gondozását, sem a gyermekek védelembe vételét. A javaslat alapján kérte fel a jegyző a gyámhivatalt a kiskorúak átmeneti nevelésbe vételére.
	Határozathozatalra azért nem került sor, mert a panaszos lakcímváltozást jelentett be, a kijelentkezést a gyámhatóság ellenőrizte, a gyermekek gyámügyi iratait a hatályos jogszabályoknak megfelelően továbbította a panaszos új lakcíme szerint illetékes gyámhivatalnak. A XII. kerületi gyámhatóság eljárása nem sértette sem a panaszos, sem a gyermekei demokratikus jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő jogát.
	A szegedi gyámhivatal eljárását hivatalból vizsgáltam. Célom annak vizsgálata volt, hogy a kiskorúak alkotmányos jogai nem sérültek-e azzal kapcsolatosan, hogy a XII. kerületi jegyző átmeneti nevelésbe vételi javaslat ellenére a gyermekeket nem emelték ki a családból. Megállapítottam, hogy Szeged város jegyzője az iratok kézhezvétele után a gyermekjóléti szolgálatot felkérte a család életkörülményeinek vizsgálatára. A családgondozó környezettanulmánya alapján csak a család alapellátásban való gondozását tartotta szükségesnek. A gyámhivatal a panaszost gyermeke veszélyeztetése ügyében idézte, jegyzőkönyvet vettek fel vele. A gyámhivatal eljárása azt bizonyítja, hogy nem hagyták figyelmen kívül a társhatóság javaslatát, de nem automatikusan akartak eleget tenni annak, hanem meg akartak győződni arról, hogy milyen a család életvezetése, a panaszos alkalmas-e gyermekei nevelésére.  A panaszos nem titkolta, hogy a fővárosból való elköltözésének egyik indoka az volt, hogy a gyámhatóság illetékessége megváltozzon, gyermekeit ne vegyék Budapesten átmeneti nevelésbe. Feltehetőleg ez is közrejátszott abban, hogy a gyermekjóléti szolgálattal együttműködött, a családgondozó segítségét nem csak elfogadta, hanem igényelte is.
	A családgondozó később is csak a legidősebb gyermek védelembe vételére tett javaslatot, ennek oka a fiú iskolai mulasztása és a családi ház engedély nélküli elhagyása volt. A javaslat alapján a fiút a gyámhatóság védelembe vette, a kisebb gyermekek esetében sem a védelembe vételt, sem a családból való kiemelést nem tartották indokoltnak. A szegedi gyámhivatal eljárása a kiskorúak alkotmányos jogait nem sértette, mert a család vidékre költözése után az anya megfelelően gondoskodott gyermekeiről. 
	A fentiek miatt az ügyet alkotmányos visszásság hiányában az Obtv 17. § (1) bekezdése alapján további vizsgálat nélkül lezárom.

Budapest, 2000. november 8.

Gönczöl Katalin