OBH 6481/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Gróf Aranka

Az eljárás megindítása

A panaszos az Országgyűlési Biztosok Hivatalának Panaszirodáján személyesen tett bejelentéseiben sérelmezte, hogy ügyét jogi képviselője nem látta el megfelelően, valamint  feljelentése alapján a megyei ügyvédi kamara még az előzetes vizsgálatot sem rendelte el. Kifogásolta, hogy e döntést az Országos Ügyvédi Kamara is helyben hagyta, az Igazságügyi Minisztérium és a Legfőbb Ügyészség pedig levélben értesítették, hogy a bíróság döntésével szemben intézkedésre nem jogosultak.

Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból eredő jogbiztonság követelménye, illetve az ennek részét képező tisztességes eljáráshoz való jog esetleges sérelme miatt vizsgálatot indítottam.

A tényállás

A panaszos a Békés Megyei Főügyészségtől azt a tájékoztatást kapta, hogy rendkívüli perorvoslatra van lehetősége lakóházának a szomszédja által kialakított terepviszonyokból adódó állagromlása miatti ügyében született jogerős bírói ítélettel szemben, ezért 1991. júliusában felkereste dr. B. Gy. békéscsabai ügyvédet. Időközben műszaki szakértői vizsgálatokat is végeztetett, s ennek eredményeit is tartalmazó iratokat az ügyvédnek átadta, aki rövid időn belül jelezte, hogy az ügyet elvállalja, s megteszi a szükséges lépéseket. 

Több mint 4 évvel később, 1995. év őszén a panaszos tájékoztatást kért ügye alakulásáról, továbbá iratainak visszaadására is felszólította az ügyvédet. 1995. decemberében az ügyvéd közlölte a panaszossal, hogy semmilyen eljárást nem tett folyamatba, az iratokat pedig nem találja.

A vizsgálat megállapításai

Az ügyvéd hanyag magatartása miatt V. L., 1996. február 2-án a Békés Megyei Ügyvédi Kamarához fordult, s panaszt jelentett be. Az Országos Ügyvédi Kamara a panasz érdemi kivizsgálására a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Ügyvédi Kamarát jelölte ki. A Kamara Elnöke az ügyet megvizsgálta, az előzetes vizsgálat elrendelését 1996. július 28-án hozott, 119/1996. sz. határozatában megtagadta. 

V. L. panaszában előadta, hogy 1991. júliusában a szomszédjával folytatott peres eljárás jogerős befejezése után felkereste B. Gy. ügyvédet irodájában jogi tanácsadás végett. Az ügyvéd az iratokat átvette, azokat tanulmányozta, majd tájékoztatta a további jogi lehetőségekről. Két hét elteltével ismét felkereste, s ez alkalommal az ügyet elvállalta. Ezt követően évekig hitegette, holott az ügyben semmilyen intézkedést nem tett, sőt az iratokat sem tudja visszaszolgáltatni. 

B. Gy. ügyvéd igazoló jelentésében előadta, hogy sem ügyvédi munkaközösségi tagként, sem mint ügyvédi iroda tagjaként V. L -től megbízást - sem a peres, sem az azt követő törvényességi óvást előterjesztő eljárásban - nem vállalt. 
A panaszos valójában felkereste 1991. évben, de az iratok tanulmányozását követően közölte vele, hogy az általa igényelt törvényességi óvás iránti panasz előterjesztésének nincs alapja és ilyen eljárásban képviseletét sem vállalja. Ezen tájékoztatással egyidejűleg az iratokat a panaszos részére visszaadta.

A megyei kamarai elnök határozata ellen benyújtott felülvizsgálati kérelem nyomán, az Országos Ügyvédi Kamara - 1996. október 7. napján hozott - 47/96/III. sz. határozatával az elsőfokú döntést helybenhagyta. Álláspontja szerint, a panaszos nem tudta állításait bizonyítékokkal alátámasztani, továbbá az elévülés miatt - a mulasztás esetleges bizonyítása esetén - sem kerülhetne sor az eljárás lefolytatására.

1998. márciusában a Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága a panaszos beadványát kivizsgálás illetőleg válaszadás céljából a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Ügyvédi Kamara részére továbbította. A panaszlevelet, melynek tartalma megegyezett az 1996. évben, közvetlenül a megyei kamarához benyújtott panasszal, azt az elnök - újbóli érdemi vizsgálat nélkül - 1998. április 18-án, elutasította.

1998. március 31-én a Békés Megyei Főügyészség tájékoztatta a panaszost, hogy a Békés Megyei Bíróság - 1991. június 18-án - jogerőre emelkedett ítélete ellen az időmúlásra tekintettel perújításnak nincs helye. Ügyészi intézkedésre nem talált alapot, mivel a helyszíni szemlére felkért első fokú építési hatóság megállapítása szerint lakóépületének felnedvesedése, a szakszerűtlen talajvíz elleni szigetelés hiányosságának következménye. 

Az Igazságügyi Minisztérium Ügyfélszolgálati Irodája  (1998. november 26.) és a Legfőbb Ügyészség Magánjogi és Közigazgatási Jogi Foosztálya (1999. január 12.) arról tájékoztatták a panaszost, hogy a bíróságok határozatainak vizsgálatára, valamint ügyvédjével kapcsolatos kifogásainak elbírálására nem jogosultak. 

Az általam lefolytatott vizsgálat során, a rendelkezésemre álló adatokból és iratokból megállapítottam, hogy a megyei és az országos ügyvédi kamarák eljárása nem kifogásolható. V. L. panaszában foglaltakat nem lehetett tényekkel alátámasztani, a beadványban megjelölt körülmények nem nyertek bizonyítást, így azt sem lehetett megállapítani, hogy az ügyvéd tevékenysége gyakorlásából eredő, jogszabályban, illetve az etikai szabályzatban meghatározott kötelességét vétkesen megszegte volna. A panasz kamarai kivizsgálása során nyilvánvalóvá vált, hogy a cselekmény nem olyan súlyú, hogy az fegyelmi eljárás megindítását indokolttá tenné. 
Az előzetes vizsgálat elrendelésének megtagadására a fentieken kívül azért került sor, mert a vizsgálat tárgyát képező cselekmény elkövetése óta - a korábban hatályban levő rendelkezések  [Ütvr.15. § (1) bekezdés] szerint - 1 év eltelt. A törvényben meghatározott elévülési határidő letelte után nem lehet fegyelmi eljárást kezdeményezni. 

Tekintettel arra, hogy az ügyvédi kamarák és az egyéb hatóságok a panaszban foglaltakat  részletesen megvizsgálták, a vizsgálat eredményéről a panaszost minden esetben értesítették, döntéseiket  a jogszabályok rendelkezései alapján hozták, azok az Alkotmány  2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményével, illetve az ennek részét képező tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggő visszásságot nem okoztak. Ezért további vizsgálatomat befejezettnek tekintem.

Budapest, 1999. szeptember 3.

Dr. Polt Péter