OBH 6036/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: Dr. Somosi György

Az eljárás megindítása

A ceglédi panaszos az állampolgári jogok országgyűlési biztosához intézett beadványában kútjainak a közeli veszélyes hulladék gyűjtőből eredő szennyezettségét sérelmezte.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése alapján az ügyben az Alkotmány 70/D. § (1) bekezdésében deklarált legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog érintettsége folytán vizsgálatot indítottam.

Vizsgálatom során megkerestem Cegléd Város Önkormányzatának Polgármesterét, akitől az ügyben tett, illetve tenni kívánt intézkedésekről, továbbá a képviselőtestületnek a panaszos kisajátítás iránti kérelmével kapcsolatos álláspontjáról kértem felvilágosítást.

A megállapított tényállás

A Budapesti Földmérő és Talajvizsgáló Vállalat 10 tanyás ingatlant érintő, 1990-ben végzett vizsgálata során megállapítást nyert, hogy a veszélyes hulladék gyűjtő telepről származó anyagokat, azok alkotó elemeit sem a talajban, sem a talajvízben nem lehetett észlelni. A vizsgálati eredmények alapján helyezte hatályon kívül Cegléd Város Önkormányzatának Képviselőtestülete a korábbi, a tanya kisajátítását elrendelő 1990-ben hozott VB határozatot.

1992-ben az Önkormányzat műanyag kutat fúratott a panaszos tanyáján, amelynek vízminőségét két alkalommal vizsgálták. Az első vizsgálat homokszemcséket mutatott, ezért 6 órás szivattyúzást végeztek. A néhány nappal később végzett újabb vizsgálat során emberi ürülékből származó szennyeződést észleltek, melyet az első vizsgálatkor még nyomokban sem lehetett felfedezni.

A Polgármesteri Hivatal Műszaki Osztálya a terület teljes értékű rekultiválására irányuló szándékáról 1996. április 24-én értesítette a panaszos férjét. Ebben a levélben az áll, hogy a tárolt anyagok elszállításával a veszélyhelyzet teljesen megszűnik.

Panaszos rendelkezésemre bocsátotta a Közép-Tisza-Vidéki Környezetvédelmi Felügyelőség 1997. február 19-én kelt levelét, amely szerint a telep rekultivációját a Polgármesteri Hivatal fogja elvégezni, jelenleg az állapotfelmérés és tervkészítés folyik.

1997-ben elkezdődött a telep felszámolása, az ottlévő anyagok elszállítása. Az elszállítással egyidejűleg elkészült a telep rekultivációs terve, melyet teljes körű hatásvizsgálat előzött meg. A hatásvizsgálat alapján a meglévő agyaggödrök feltöltését, a beton műtárgyak elbontását, tereprendezést és azt követően erdőtelepítést terveztek a 7 ha-os területen.
1998. decemberében a Pest Megyei ÁNTSZ elvégezte a telep mellett lévő lakott tanya kútjának vizsgálatát, amely közelebb van a telephez, mint a panaszos tanyája. A kút vizét emberi fogyasztásra alkalmasnak ítélték, semmilyen szennyező anyagot nem találtak benne.

A vizsgálatok nem igazolták a veszélyes hulladék gyűjtő telepről származó anyagok jelenlétét, ezért a tanya kisajátítása nem került a képviselő-testület elé.

Az ügy jogszabályi háttere

A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény
A környezet védelmének általános szabályairól szóló 1995. évi LIII. törvény.
A veszélyes hulladékokról szóló 102/1996. (VII.12.) Korm. rendelet,

Az érintett alkotmányos jog

Az országgyűlési biztos eljárása során a következő alkotmányos jogot vizsgálta az üggyel kapcsolatban.

A Magyar Alkotmány 70/D. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.

A vizsgálat megállapításai

A panaszos rendelkezésemre bocsátott néhány, az 1980-as években végzett ivóvízvizsgálatról készült eredményt. A vizsgálatot végző szakhatóságok egyes összetevők magasabb koncentrációja miatt több alkalommal is arra a megállapításra jutottak, hogy a víz kifogás alá esik, illetve ivóvízül nem fogadható el.

A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény előír olyan önkormányzati feladatokat, amelyek ellátására a települési önkormányzatok nagyságuktól, teherbíró képességüktől függetlenül egyaránt kötelesek. Ezek a kötelező feladatok, melyek a feladatoknak azt a minimális körét jelentik, amelyek elengedhetetlenül szükségesek a helyi közösség alapfokú ellátásához, a település üzemeléséhez. Az 1990. évi LXV. törvény értelmében a települési önkormányzat - több más feladat mellett - köteles gondoskodni az egészséges ivóvízellátásról. Az egészséges ivóvíz biztosítása tehát minden önkormányzat számára kötelező.

Cegléd Város Polgármestere válaszában olyan, a '90-es években lefolytatott vizsgálatokról számolt be, amelyek a telep közelében fekvő tanyákon lévő víz minőségének feltárására irányultak.

A Budapesti Földmérő és Talajvizsgáló Vállalat 1990-ben végzett vizsgálata a telepről származó anyagokat, azok alkotó elemeit sem a talajban, sem a talajvízben nem mutatta ki.

A tanyán 1992-ben fúratott műanyag kút vízminőségének megismételt vizsgálatakor a korábbi vizsgálatkor egyáltalán nem tapasztalt emberi fekális szennyeződést észleltek, amely semmi esetre sem származhatott a veszélyes hulladékok tárolására szolgáló telepről.

Egy, a telephez közelebb fekvő tanyán 1998-ban végzett vizsgálat a vízben semmilyen szennyező anyagot nem mutatott ki.
1997-ben megindult a telep felszámolása, a veszélyes hulladékokat elszállították, így az esetleges szennyeződés veszélye megszűnt. Még 1999-ben megindul a bontás és a tereprendezés, 2000. őszén pedig az erdőtelepítés.

A rendelkezésemre bocsátott iratok alapján megállapítottam, hogy Cegléd Város Önkormányzata 1990-óta több alkalommal végeztetett vízminőségi vizsgálatot, amelyek a telepről származó szennyező anyagok jelenlétét nem mutatták ki. A telepen a veszélyes hulladék tárolás megszűnt, a terület rekultiválása folyamatban van. Ezen tények alapján a konkrét ügyben alkotmányos joggal kapcsolatos visszásságot nem állapítottam meg, ezért vizsgálatomat befejeztem.

Budapest, 1999. november 15.

Dr. Polt Péter