OBH 6028/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Kiss Anikó

Tárgy: Eljárás elhúzódása
Az eljárás megindulása:

A panaszos az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyetteséhez intézett beadványában sérelmezte, hogy a házi orvosa ellen benyújtott panaszát a Pest Megyei Orvosi Kamara Etikai Bizottsága nem bírálta el, az ügyben határozatot nem hozott. 

A megállapított tényállás:

A panaszos elmondása szerint a háziorvosa - panaszos II. csoportba tartozó rokkant - nem igazolta mozgássérült voltát, és ezzel elzárta őt attól, hogy a mozgássérülteknek járó, törvényben biztosított kedvezményeket ( utazási kedvezmény, kísérő) igénybe vehesse. A panaszos háziorvosának eljárása miatt a Pest Megyei Orvosi Kamara Etikai Bizottságához fordult, melytől az orvos etikai felelősségre vonását kérte. Az Etikai Bizottság az ügyben egy éven át nem tűzött ki tárgyalást, ezért panaszos Hivatalunknál nyújtott be kérelmet az Etikai Bizottság eljárásának kivizsgálása iránt. Hivatalom megkeresésére az Etikai Bizottság az ügyben határozatot hozott, melyben megállapította, hogy a háziorvos etikai vétséget nem követett el. A panaszos az Etikai Bizottság által lefolytatott eljárás során elmondta, hogy orvosa a gyógyszereit felírja, őt útiköltség utalvánnyal is ellátja, így orvosi tevékenysége miatt  nem emel kifogást, csak a vele szemben alkalmazott hangnem volt olyan, ami megítélése szerint megengedhetetlen.

Érintett alkotmányos jogok és alkalmazott jogszabályok:

1. A Magyar Köztársaság Alkotmánya:

2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

32/B. § (1) Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának feladata, hogy az alkotmányos jogokkal kapcsolatban tudomására jutott visszásságokat kivizsgálja vagy kivizsgáltassa, és orvoslásuk érdekében általános vagy egyedi intézkedéseket kezdeményezzen.

64. § A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé.

2. A Magyar Orvosi Kamaráról 1994. évi XXVIII. tv.:

25. § A MOK etikai vétség gyanúja esetén etikai eljárást folytat le. E törvény alkalmazásában etikai vétség:
a) az orvosi foglalkozás szakmai szabályainak, valamint
b) a MOK etikai statútumában foglalt orvosetikai szabályoknak,
c) az Alapszabályban, illetőleg a MOK más belső szabályzatában foglalt vagy a választott tisztségből eredő kötelezettségnek
a vétkes megszegése.

26. § (1) A közalkalmazotti, közszolgálati jogviszonyban álló orvossal szemben felmerült, fegyelmi eljárás alapjául is szolgáló etikai vétség alapos gyanúja esetén a helyi kamara, illetőleg az etikai eljárást folytató kamarai szerv írásban kezdeményezi a munkáltatónál a fegyelmi eljárás lefolytatását.
(2) A munkáltató, ha annak külön törvényben meghatározott feltételei fennállnak az (1) bekezdés szerint kezdeményezett fegyelmi eljárást lefolytatja, ellenkező esetben a kezdeményezést visszautasítja és a visszautasítás indokáról a kezdeményezőt tájékoztatja.
(3) A munkáltató - az (1) bekezdésben foglalt rendelkezéstől függetlenül is - a kamarai taggal szembeni fegyelmi eljárás megindításáról és annak eredményéről minden esetben értesíti a megyei kamaránál működő etikai bizottságot.
(4) Az (1) és (3) bekezdésekben meghatározott esetekben az etikai eljárás lefolytatására, illetőleg etikai ügyben határozat hozatalára, eljárás lefolytatása esetén a jogerős fegyelmi határozat meghozatalát követően kerülhet sor. A megindult etikai eljárást a jogerős fegyelmi határozat meghozataláig fel kell függeszteni. Az etikai eljárást folytató kamarai szerv a kamarai tag orvosok tekintetében a (2)-(3) bekezdések szerinti munkáltatói értesítést követően a 27-31. §-okban foglaltak szerint jár el azzal, hogy amennyiben a munkáltató nem hivatalvesztés, illetőleg elbocsátás fegyelmi büntetést alkalmazott, a 30. § (1) bekezdés c) pontjában szereplő kamarai etikai büntetés nem alkalmazható.
(5) A 20. § (2) bekezdésének b) pontjában meghatározott, kamarai tagsággal nem rendelkező köztisztviselőkkel szemben etikai eljárás kizárólag a közszolgálati jogviszony keretein kívül elkövetett, a 25. § a)-b) pontjaiban foglalt, kamarai tagsági viszonnyal nem összefüggő etikai vétség alapos gyanúja esetén folytatható le. Ebben az esetben az etikai eljárás során az etikai felelősség tárgyában hozható döntés, etikai büntetés azonban nem szabható ki. Az eljárásra egyebekben a 27-31. §-okban foglalt rendelkezések irányadóak azzal, hogy az eljárás lefolytatására az érintett lakóhelye szerint illetékes megyei kamara etikai bizottsága jogosult.

27. § (1) A 26. § (1) bekezdésében meghatározott jogviszonyban nem álló kamarai tag orvosok esetében etikai ügyben első fokon a megyei kamara etikai bizottsága jár el.
(2) Az etikai eljárást etikai vétség alapos gyanúja esetén meg kell indítani, és az annak megindításától számított lehetőleg 30 napon belül le kell folytatni. Az etikai eljárás megindításáról az orvost - az eljárás megindításával egyidejűleg - írásban tájékoztatni kell.
(3) Nem indítható meg az etikai eljárás, ha a cselekménynek az elsőfokú etikai bizottság tudomására jutásától 3 hónap, vagy ha a cselekmény elkövetése óta 3 év eltelt.
(4) Ha az etikai vétségnek is minősülő ügyben büntető- vagy szabálysértési eljárás indult, az eljárás jogerős befejezésétől számított 3 hónapon belül az etikai eljárás akkor is megindítható, ha a (3) bekezdésben meghatározott határidő eltelt. A 3 hónapos határidő a jogerős határozat helyi kamarával történt közlésétől számít.
(5) A bíróság vagy a szabálysértési hatóság határozatát a jogerőre emelkedést követő 30 napon belül megküldi az illetékes kamarai szervnek.

28. § (1) Az elsőfokú etikai bizottság az etikai felelősség tárgyában hozott döntését indokolt, írásbeli határozatba foglalja és megküldi az érintett orvosnak, illetőleg az etikai eljárás megindítását kezdeményezőnek.
(2) Az elsőfokú határozattal szemben az érintett orvos, valamint az etikai eljárás megindítását kezdeményező a kézbesítéstől számított 15 napon belül fellebbezhet az országos etikai bizottsághoz.
(3) A másodfokú etikai bizottság a fellebbezés tárgyában írásbeli, indokolt határozatot hoz, és azt megküldi az érintett orvosnak, az etikai eljárást kezdeményezőnek, valamint az első fokon eljáró etikai bizottságnak. E határozatot lehetőleg a fellebbezés benyújtásától számított 30 napon belül kell meghozni.
(4) Amennyiben e törvény eltérően nem rendelkezik, a kamarai etikai bizottság által hozott határozatra a közigazgatási határozatra vonatkozó szabályokat kell megfelelően alkalmazni.
(5) A másodfokú határozat ellen - a (2) bekezdésben meghatározottak szerint - a kézbesítéstől számított 30 napon belül a közigazgatási perekre (Pp. XX. fejezet) irányadó szabályok szerint kereset terjeszthető elő.

29. § (1) Az első- és szükség esetén a másodfokú etikai eljárásban bizonyítási eljárást kell lefolytatni, melynek során az etikai vétség elkövetésével gyanúsított orvos meghallgatását lehetővé kell tenni.
(2) Az első- és másodfokú etikai bizottságban nem vehet részt az, akitől az ügy elfogulatlan megítélése nem várható, a másodfokú etikai eljárásban nem vehet részt az sem, aki az elsőfokú határozat meghozatalában részt vett.
(3) Akivel szemben a (2) bekezdésben meghatározott kizárási ok áll fenn, köteles azt bejelenteni. Kizárási okot az eljárás alá vont orvos, illetőleg az etikai eljárást kezdeményező is az eljárás bármely szakaszában bejelenthet. A kizárási okot az etikai bizottság elnökének, a megyei etikai bizottság elnökével szembeni kizárási okot az országos etikai bizottság elnökének, az országos etikai bizottság elnökével szembeni kizárási okot az országos elnökség elnökének kell bejelenteni, akik határoznak az eljárásból való kizárás tárgyában.

30. § (1) Kiszabható etikai büntetések:
a) a figyelmeztetés,
b) a megrovás,
c) a mindenkori minimálbér havi összegének tízszereséig terjedő pénzbírság,
d) a tagsági viszony 1-6 hónapig terjedő felfüggesztése,
e) a 23. § (2) bekezdésében meghatározott esetekben a kizárás.
(2) Az első-, és másodfokú etikai bizottság akkor határozatképes, ha az ülésen legalább 5 tagja jelen van. Az etikai bizottság érdemi határozatot a jelenlévő tagjainak szótöbbségével hoz
a) az etikai felelősség tárgyában,
b) az (1) bekezdés a)-c) pontjában szereplő etikai büntetések alkalmazása tekintetében,
c) bármely jogerős marasztaló határozatnak az Alapszabályban meghatározott módon való közzétételéről.
(3) Az (1) bekezdés d) pontja szerinti etikai büntetés alkalmazásához a bizottság tagjainak kétharmados szótöbbsége szükséges.
(4) Az etikai felelősség megállapítása esetén az etikai bizottság határozatában kötelezheti az elmarasztalt orvost az eljárás költségeinek részben vagy egészben történő megfizetésére.
(5) Az (1) bekezdés d)-e) pontjaiban megjelölt etikai büntetés jogerős kiszabásáról értesíteni kell az érintett személy munkáltatóját is.

31. § A 30. § (1) bekezdés e) pontjában szereplő kizárás büntetés alkalmazásáról az etikai bizottság hivatalból - meghallgatás és tárgyalás tartása nélkül - határoz.

3. Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. tv.(Áe.):

2. § (6) Az ügyfelet az államigazgatási eljárásban megilleti a nyilatkozattétel és a jogorvoslat joga, köteles viszont legjobb tudomása szerint, jóhiszeműen közreműködni. Mindezek érdekében az eljáró szerv az ügyfelet jogairól és kötelességeiről tájékoztatja.

15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg.
(2) A testületi szerv hatáskörébe tartozó egyedi államigazgatási ügyben az (1) bekezdésben meghatározott határidőn belül, vagy ha ez nem lehetséges, legkésőbb a soron következő testületi ülésen kell határozni.
(5) Az eljáró közigazgatási szerv vezetője a határidőt indokolt esetben egy ízben legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja. Erről - kérelemre indult eljárás esetén - az ügyfelet értesíteni kell.

42. § (1) A közigazgatási szerv mind az ügy érdemében, mind az eljárás során eldöntendő kérdésekben határozatot hoz.

4. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv.:

18. § (1) Az országgyűlési biztos a jogerősen befejezett ügyekre vonatkozóan jogosult bármely hatóság ellenőrzésére, ennek során - külön törvény eltérő rendelkezése hiányában - a hatóság helyiségeibe beléphet. Az országgyűlési biztos jogainak gyakorlása érdekében a fegyveres erők, a nemzetbiztonsági szolgálatok, a rendőrség és a rendészeti szervek működésére szolgáló területekre a hatáskörrel rendelkező miniszter által szabályozott módon léphet be. Ez a szabályozás az ellenőrzést érdemben nem akadályozhatja.
(2) Az országgyűlési biztos bármely hatóságtól az általa lefolytatott eljárással, illetve az eljárás elmulasztásával kapcsolatban adatokat és felvilágosítást kérhet, továbbá a keletkezett iratokba betekinthet, annak megküldését, illetőleg, ha ez nem lehetséges róluk másolat készítését kérheti.
(3) Az országgyűlési biztos az általa vizsgált ügy intézőjét vagy az eljárást folytató szerv bármely munkatársát meghallgathatja, továbbá az érintett szerv vezetőjét vagy felügyeleti szervének vezetőjét, valamint az annak lefolytatására a jogszabály által egyébként feljogosított szerv vezetőjét vizsgálat lefolytatására kérheti fel.
(4) Az országgyűlési biztos az általa vizsgált ügyben bármely szervtől vagy annak munkatársától írásbeli magyarázatot, nyilatkozatot vagy véleményt kérhet.
(5) Az államtitok és a szolgálati titok az országgyűlési biztost az e §-ban szabályozott jogainak gyakorlásában nem akadályozhatja, de a titok megtartására vonatkozó rendelkezések rá nézve is kötelezőek. Az országgyűlési biztost a titoktartási kötelezettség tisztsége megszűnése után is terheli.
(6) Az országgyűlési biztos iratbetekintési jogát a Magyar Honvédségnél, a nemzetbiztonsági szolgálatoknál, a rendőrségnél és a határőrségnél - az állami vagy szolgálati titkot tartalmazó iratok tekintetében - az e törvényben foglalt korlátozások szerint gyakorolhatja.
(7) A nemzetbiztonsági szolgálatok, a rendőrség és a határőrség titkos információgyűjtő tevékenységével is kapcsolatos kérdésre vagy bejelentésre az országgyűlési biztos a válaszát úgy fogalmazza meg, hogy abból a felsorolt szervek egyes esetekhez kapcsolódó titkos információgyűjtő tevékenységére ne lehessen következtetéseket levonni.
(8) Azokat az iratokat, amelyekbe az országgyűlési biztos a Magyar Honvédségnél, a nemzetbiztonsági szolgálatoknál, a rendőrségnél, és a határőrségnél nem tekinthet be, a törvény melléklete tartalmazza. Ha azonban az országgyűlési biztos az ügy teljes körű feltárása érdekében a mellékletben felsorolt iratok megvizsgálását is szükségesnek látja, a hatáskörrel rendelkező minisztertől, a nemzetbiztonsági szolgálatok esetében pedig a szolgálatot vezető főigazgatótól kérheti azok megvizsgálását. A felkért személyek kötelesek az országgyűlési biztos által megkívánt vizsgálatot elvégezni (elvégeztetni) és azok eredményéről az országgyűlési biztost tizenöt napon belül tájékoztatni.
(9) A (3) bekezdés szerinti meghallgatás során a válaszadást, illetőleg a (4) bekezdés szerinti nyilatkozattételt az arra felhívott személy megtagadhatja, ha
a) az a személy, akit az országgyűlési biztos eljárásának alapját képező beadvány érint, a Pp. 13. § (2) bekezdés szerinti hozzátartozója vagy élettársa;
b) a válaszadás vagy nyilatkozattétel során magát, vagy a Pp. 13. § (2) bekezdése szerinti hozzátartozóját, illetve élettársát bűncselekmény elkövetésével vádolná, az azzal kapcsolatos kérdésben.

A vizsgálat megállapításai:

	A jelenlegi jogi szabályozás szerint nincs alanyi joga a kérelmezőnek arra, hogy a hatóságok hallgatása esetén ügyének eldöntése érdekében valamilyen jogorvoslattal élhessen. A döntés hiánya miatt nem nyújthat be fellebbezést, nem kérhet bírósági felülvizsgálatot. Ezen jogorvoslati eszközök igénybevételét ugyanis a törvények csak a már meghozott határozat megtámadása céljából teszik lehetővé. Az Alkotmányban biztosított kérelem előterjesztéséhez való jog egyúttal - a hatóság oldaláról - a kérelem elbírálására vonatkozó kötelezettséget is jelent. Ezt a követelményt konkretizálja az Áe. 42. §-a, ami kimondja, hogy a közigazgatási szerv mind az ügy érdemében, mind az eljárás során eldöntendő kérdésekben határozatot hoz. A határozatok meghozatala során tehát a közigazgatási eljárásban az ügyintézési határidő betartásának a jogorvoslathoz való jog gyakorlása szempontjából garanciális jelentősége van. Ehhez hasonlóan az Orvosi Kamara Etikai Bizottsága is köteles etikai vétség gyanúja esetén  eljárást indítani és azt lehetőleg 30 napon belül befejezni, a meghozott határozatot pedig a kezdeményezőnek és az érintett orvosnak megküldeni. A Pest Megyei Orvosi Kamara Etikai Bizottsága e kötelezettségét nem teljesítette, az eljárást csak a kezdeményezést követő egy év eltelte után indította meg, és határozatot is csak az országgyűlési biztos általános helyettesének megkeresése után hozott. Az etikai bizottság eljárása az Alkotmány 64. §-ában deklarált panaszhoz való joggal és a jogállamiság alkotmányos elvével összefüggésben visszásságot okozott.
	Megállapítom továbbá, hogy a Pest Megyei Orvosi Kamara Etikai Bizottsága azzal, hogy az országgyűlési biztos általános helyettese megkeresésének teljesítését első ízben megtagadta, és csak a második megkeresésre küldte meg a kért dokumentumot, tájékoztatást azonban továbbra sem adott, megsértette az országgyűlési biztosnak az 1993. évi LIX. tv.    18. §-ában meghatározott információ kérési jogosultságát, így az Alkotmány 2. §-ban deklarált jogállamisággal, valamint az Alkotmány 32/B. §-ával összefüggésben visszásságot okozott.

Ajánlás:

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 20. §-ába foglalt felhatalmazásom alapján a megállapított visszásság orvoslása érdekében a következő ajánlást teszem:

Felkérem a Pest Megyei Orvosi Kamara elnökét, hogy hívja fel az érintettek figyelmét a jogszabályok maradéktalan betartására és az állampolgári jogok érvényesítésének kötelezettségére.

Budapest, 2000. március 20.

Dr. Polt Péter