OBH 5938/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr Schilling Rezső

Az eljárás megindulása:
Panaszos beadványában sérelmezte  rendőrségi hivatásos szolgálati viszonya megszüntetésének módját, körülményeit, továbbá azt, hogy elöljárója ellen tett bejelentését nem vizsgálták ki  megfelelő módon és annak eredményéről őt nem tájékoztatták. A panaszra figyelemmel vizsgálatot rendeltem el, melynek keretében bekértem a Szegedi Katonai Ügyészség és a Csongrád Megyei  Rendőr-főkapitányság vezetőjének állásfoglalását.

Érintett alkotmányos jog:
	ártatlanság vélelme (Alkotmány 57.§ /2/ bek.)
	jogorvoslathoz való jog (Alkotmány. 57. § /5/ bek.)
	munkához való jog  (Alkotmány 70/B § / 1 / bek.)
            jogállamiság, jogbiztonsághoz  való jog ( Alkotmány. 2.§ /1/ bek. )

Alkalmazott jogszabályok:
 1996. évi XLIII. törvény a fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról. (A továbbiakban: Hszt)
	56. § (2) A hivatásos állomány tagjának a szolgálati viszonyát felmentéssel meg kell szüntetni, ha
a) minősítése, egészségi, pszichikai vagy fizikai állapota alapján, illetve - ha ez feltétel - nemzetbiztonsági szempontból a beosztásának ellátására alkalmatlan;
b) a hivatásos szolgálatra méltatlanná vált.
	(6) A hivatásos szolgálatra méltatlan az:
a) akit jogerősen végrehajtandó szabadságvesztésre ítéltek, kivéve, ha a bíróság katonai fogdában rendelte azt végrehajtani;
b) akit a bíróság jogerősen felfüggesztett szabadságvesztésre ítélt és előzetesen nem mentesített a büntetett előélethez fűződő hátrányok alól;
c) aki szolgálaton kívüli magatartásával a fegyveres szerv működéséhez szükséges közbizalom fenntartását súlyosan veszélyezteti.
	57. § (1) A felmentési idő 6 hónap. A felmentés időtartamának felére a hivatásos állomány tagját a szolgálati kötelezettség teljesítése alól mentesíteni kell. Indokolt esetben a munkáltatói jogkört gyakorló elöljáró a hivatásos állomány tagját a teljes felmentési időre mentesítheti a szolgálati kötelezettség teljesítése alól.
	(2) A hivatásos szolgálatra méltatlanná vált személy szolgálati viszonya felmentési idő nélkül szüntethető meg.
	(3) Ha a hivatásos állomány tagja a szolgálat felső korhatárát még nem érte el és szolgálati nyugdíjra jogosult, a felmentésével egyidejűleg nyugállományba kell helyezni. Ebben az esetben a hivatásos szolgálat a felmentési idő elteltével szűnik meg. A nyugdíj folyósítására a 182. §-ban foglaltakat kell alkalmazni.
	58. § (1) Nem szüntethető meg a szolgálati viszony felmentéssel az alábbiakban meghatározott időtartam és az azt követő 30 nap alatt:
a) a betegség és az egészségügyi szabadság, valamint az egészségi okból megkezdett orvosbizottsági alkalmassági felülvizsgálat ideje;
b) a beteg gyermek ápolásának ideje vagy ilyen célból, illetőleg a közeli hozzátartozó otthoni ápolása vagy gondozása céljából kapott illetmény nélküli szabadság;
c) a terhesség ideje, a szülést követő 3 hónap, illetőleg a szülési szabadság és a gyermekgondozás céljára kapott illetmény nélküli szabadság;
d) a házastárs tartós külföldi kiküldetése miatt kapott illetmény nélküli szabadság.
	(2) Az (1) bekezdésben felsorolt felmentési tilalmak nem vonatkoznak a hivatásos állomány szolgálati vagy rokkantsági nyugdíjra jogosult, illetőleg a szolgálatra méltatlanná vált tagja szolgálati viszonyának a megszüntetésére.
	149. § (1) Ha a hivatásos állomány tagjával szemben a szolgálati viszonyból eredő kötelezettségeivel össze nem függő bűncselekmény miatt büntetőeljárás indul, a szolgálati beosztásából - a 107. § (1) bekezdése alkalmazásával - az eljárás befejezéséig felfüggeszthető.
	(2) Az (1) bekezdés szerinti felfüggesztésnek akkor van helye, ha a hivatásos állomány tagja terhére rótt bűncselekmény a fegyveres szerv tekintélyét, működésébe vetett közbizalmat súlyosan veszélyezteti, vagy a büntetőeljárás miatt a hivatásos állomány tagjának a szolgálattól való távoltartása indokolt, és az eljárást folytató szerv azt kezdeményezte.
	 (3) Ha a hivatásos állomány tagja a terhére rótt bűncselekmény elkövetését a nyomozás során beismerte, vagy tetten érték, és megfelelő bizonyítékok állnak rendelkezésre, az állományilletékes parancsnok a büntetőeljárás jogerős befejezése előtt is megvizsgálhatja, hogy a méltatlanná válás feltételei nem állnak-e fenn.
1973. évi I. törvény a büntetőeljárásról
	121. § (1) A büntető eljárás feljelentés, bejelentés vagy a nyomozó hatóság észlelése alapján indulhat meg.
	126. § (1) A feljelentés beérkezésétől számított három napon belül a nyomozás megtagadásáról vagy elrendeléséről kell határozni. Ha a feljelentés alapján ebben nem lehet megnyugtatóan állást foglalni, tizenöt napon belül a feljelentés kiegészítésének van helye. Ezt a határidőt a nyomozó hatóság vezetője indokolt esetben tizenöt nappal, ha pedig vizsgálatot kell tartani, további harminc nappal meghosszabbíthatja.
	127. § (1) A nyomozást határozattal meg kell tagadni, ha a feljelentésből vagy a feljelentés kiegészítése során szerzett adatokból megállapítható, hogy
a) a feljelentett cselekmény nem bűncselekmény, vagy a bűncselekmény alapos gyanúja hiányzik,
1978. évi IV. törvény a Büntető Törvénykönyvről
	358. § Alárendelt megsértése ( törvényi tényállás)  

A vizsgálat megállapításai:
	A vizsgálatom során megkeresett szervek vezetőinek tájékoztatása alapján megállapítottam, hogy panaszos a Szegedi Rendőrkapitányság állományában teljesített szolgálatot, ennek keretében időnként fogdaőri szolgálatra is vezényelték. 1998. február 27-én a szolgálat előtti eligazítás során összevitatkozott az eligazítást tartó elöljárójával, aki panaszost hangosan és határozottan rendreutasította.
Panaszos még azon a napon jelentést írt a történtekről, melyben intézkedést kért elöljárójával szemben. A Rendőrkapitányság vezetője tényállást megállapító vizsgálatot rendelt el. A kapitányság  vezetője a vizsgálat lefolytatása után panaszost 1998. március 23-án írásban tájékoztatta arról, hogy a vizsgálat során az elöljáróval szemben jogsértés vagy fegyelemsértés alapos gyanúját nem lehetett megállapítani. 
Tájékoztató levelében azonban a jogorvoslati lehetőségre nem figyelmeztette panaszost.  	Panaszos 1998. július 10-én a Szegedi Katonai Ügyészségen, majd a Csongrád Megyei Főügyészségen - a rendőri vezetéshez címzett kérelmében foglaltakhoz hasonló - bejelentéssel élt. A katonai ügyészség a beadványt kivizsgálásra a Szegedi Rendőrkapitányság vezetőjéhez küldte meg. Tekintettel arra hogy a beadvány új körülményeket, új adatokat nem tartalmazott, a kapitány újabb vizsgálatot nem rendelt el. A panaszost  a katonai ügyészség  az áttételről illetve a vizsgálat mellőzéséről nem értesítette.
	 A főkapitány  arról is tájékoztatott, hogy a Csongrád Megyei Bíróság Katonai Tanácsa a panaszost az  1998. március 8-9-én teljesített szolgálata során elkövetett hivatali vesztegetés és szolgálatban kötelességszegés miatt, 1998. szeptember 24-én  felfüggesztett szabadságvesztésre, pénzmellékbüntetésre és lefokozásra itélte. Az itélet 1999. február 16-án  jogerőre emelkedett.
	Megállapítottam azt is, hogy a még nem jogerős itélet alapján, az akkor betegállományban levő panaszos  szolgálati viszonyát 1998. szeptember 30-i hatállyal megszüntették. A rendőrkapitányság vezetése ugyanis az itélet indokolásából arra a következtetésre jutott, hogy a panaszos a hivatásos szolgálatra méltatlanná vált A szolgálati viszony megszüntetésére valóban a betegállomány alatt került sor. A főkapitány  tájékoztatása szerint azonban a Hszt. szerint méltatlanná válás esetén a betegállományban levő hivatásos állományú dolgozó szolgálati viszonya felmentéssel megszüntethető. A szolgálati viszonyának megszüntetése miatt a  panaszos -jogi képviselője  útján- keresettel fordult a munkaügyi bírósághoz.  A rendőrkapitányság vezetője  még a bíróság döntése  előtt visszaállította a panaszos szolgálati viszonyát és intézkedett az elmaradt járandóságok kifizetéséről.
	Időközben a panaszost 1998. november 3-án a röszkei határátkelőhelyen csempészet vétségének elkövetése miatt tettenérték. Ezért vele szemben újabb büntetőeljárás indult. Erre figyelemmel a rendőrkapitányság vezetője etikai eljárást folytatott le panaszossal szemben, majd hivatásos szolgálatra való méltatlanságát újra megállapították és szolgálati viszonyát felmentéssel ismét megszüntették. Ez ellen szolgálati panaszt nyújtott be, amit a megyei rendőrfőkapitány elutasított. Ekkor munkaügyi  bírósághoz fordult, ez az eljárás még folyamatban van.
	Vizsgálatom során összességében a következőket állapítottam meg:
. 	A panaszos szolgálati viszonyának elsőfokú, nem jogerős itélet alapján való megszüntetése nem volt jogszerű. Ezért sérült a jogállamiság és jogbiztonság követelménye-figyelemmel panaszos jogos érdekére-, és sérült  a panaszos munkához való emberi joga is. A hiányosságokat a rendőri vezetés azonban észlelte,  a döntést megváltoztatta és a sérelmet orvosolta.
	 Megállapítottam azt is, hogy a szolgálati viszony betegállomány ideje alatti megszüntetése nem kifogásolható, mert a Hszt. 58. § /1/ bekezdésbe foglalt felmentési tilalmat a   /2/ bekezdés méltatlanná válás esetén feloldja. A hivatkozott jogszabály szerint: 
	58. § (1) Nem szüntethető meg a szolgálati viszony felmentéssel az alábbiakban meghatározott időtartam és az azt követő 30 nap alatt:
a) a betegség és az egészségügyi szabadság, valamint az egészségi okból megkezdett orvosbizottsági alkalmassági felülvizsgálat ideje;
b) a beteg gyermek ápolásának ideje vagy ilyen célból, illetőleg a közeli hozzátartozó otthoni ápolása vagy gondozása céljából kapott illetmény nélküli szabadság;
c) a terhesség ideje, a szülést követő 3 hónap, illetőleg a szülési szabadság és a gyermekgondozás céljára kapott illetmény nélküli szabadság;
d) a házastárs tartós külföldi kiküldetése miatt kapott illetmény nélküli szabadság.
	(2) Az (1) bekezdésben felsorolt felmentési tilalmak nem vonatkoznak a hivatásos állomány szolgálati vagy rokkantsági nyugdíjra jogosult, illetőleg a szolgálatra méltatlanná vált tagja szolgálati viszonyának a megszüntetésére.
	Nem volt  jogszerűtlen a szolgálati viszonynak a  második alkalommal történt megszüntetése sem. A Hszt. 149. § /3/ bekezdése lehetővé teszi a vezető számára, hogy bűncselekmény elkövetésének tettenérése esetén a méltatlanság kérdését a büntetőeljárás jogerős lezárása előtt is megvizsgálja és amennyiben a méltatlanságot megállapítja, a szolgálati viszonyt a Hszt. 56. §  /2/ bekezdése b./ pontja alapján felmentéssel megszüntesse, ami egyébként ilyen esetben kötelező.
	Megállapítottam  továbbá, hogy szakszerűtlen volt  a panaszos  1998. február 27-én kelt, vezetője magatartása ellen készített jelentésében foglaltak kivizsgálása.  A  jelentés   tartalma   alárendelt    megsértése     vétség elkövetésének gyanújára utalt, tekintettel arra hogy több személy elött történt a panaszos rendre utasítása. Ezért az ügyben a büntetőeljárás szabályai szerint kellett volna eljárni, vagyis a jelentést - a szükséges intézkedések megtételére - az illetékes Csongrád Megyei Rendőr-főkapitányság vezetőjéhez kellett volna felterjeszteni. Ezt a Szegedi Rendőrkapitányság vezetője elmulasztotta. Ez a mulasztás sértette a jogbiztonság követelményét. A megállapított alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság azonban csekély jelentőségű volt. A jelentésben foglaltakat ugyanis kivizsgálták, de bűncselekmény alapos gyanúját nem állapították meg. Az ügyben elmaradt a panaszos jogorvoslati lehetőségéről való tájékoztatása, a Szegedi Katonai Ügyészség pedig sem az áttételről, sem a vizsgálat mellőzéséről nem küldött számára értesítést, ezek sértették a panaszos jogorvoslathoz való joga  érvényesülését. A Szegedi Rendőrkapitányságon megvalósult visszásságot az oldotta fel, hogy a panaszos beadvánnyal fordult az ügyben a Szegedi Katonai Ügyészséghez, majd a Csongrád Megyei Főügyészség Nyomozó Hivatalához.
	 Az ügyben megállapított alkotmányos emberi jogokkal összefüggő visszásságok csekély jelentőségére, illetve időközbeni megszűnésére továbbá arra figyelemmel, hogy a megyei rendőr-főkapitányság vezetője intézkedett az ugynevezett tényfeltáró vizsgálat törvényességi szempontok szerinti felülvizsgálatára és ennek eredményes befejezéséhez kikérte az Országos Rendőr-főkapitányság vezetőjének véleményét is, az ügyben  ajánlást nem teszek. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv.17.§ /1/  bekezdése alapján azonban   felhívom a Csongrád Megyei Rendőr-főkapitányság  és a Szegedi Katonai Ügyészség vezetőjének figyelmét, hogy hasonló esetek elkerülése, megelőzése érdekében tegyék meg a szükséges intézkedéseket és hívják fel az irányításuk alá tartozó vezetői illetve ügyészi állomány figyelmét a jogszabályoknak megfelelő eljárási rend  maradéktalan betartására.
	Vizsgálatom során levontam azt a következtetést is, hogy az a körülmény, hogy a szolgálati viszony első ízben történt megszüntetését később megváltoztatta  a Szegedi Rendőrkapitányság vezetője, arra utal,  hogy a fegyelmi határozatok jogereje és végrehajthatósága kérdésében jogértelmezési problémák vannak. Ez a helyzet a jogbiztonság és ezzel összefüggésben a jogegyenlőség sérelmének közvetlen veszélyét okozza, különös tekintettel arra, hogy az egyes rendőri szerveknél eltérő gyakorlatot eredményezhet.
	A fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény  a  fegyelmi eljárásban a jogorvoslatról és a fenyítés végrehajtásáról a következőket tartalmazza:

"144. § A miniszter hatáskörében hozott, valamint a panasszal kapcsolatos határozat ellen az eljárás alá vont személy és képviselője bírósághoz fordulhat.
146. § (1) A fenyítést az erről szóló határozat jogerőre emelkedésétől számított 30 napon belül végre kell hajtani
(2) A fegyelmi határozat akkor jogerős, ha ellene panaszt nem jelentettek be, vagy a panaszt visszavonták, illetőleg a fenyítési határozatot a felülvizsgálatra jogosult elöljáró elbírálta, illetve a bíróság helybenhagyta."
	Álláspontom szerint az idézett jogszabályi rendelkezések nem adnak kétséget kizáróan határozott választ arra, hogy mikor lehet az érintett szolgálati viszonyát megszüntetni. Megválaszolhatatlan hogy valamennyi döntés elleni bírósági eljárás jogerős befejezése után lehet csak megszüntetni a szolgálati viszonyt,  természetesen amennyiben a bíróság helybenhagyta a szolgálati viszony megszüntetéséről szóló rendőri vezetői illetve miniszteri döntést, vagy már akkor meg lehet szüntetni, ha az elsőfokú határozat ellen bejelentett szolgálati panaszt a másodfokú elbírálásra jogosult vezető elutasította.
	A Hszt. 146. § /2/ bekezdésének szövegezése alapján  - tudomásom szerint - az a  gyakorlat, hogy amennyiben az érintett a  panaszának elbírálása után bírósági keresettel él, a szolgálati viszonyát addig nem szüntetik meg, amig az ügyben a bíróság jogerősen nem döntött. 
Álláspontom szerint  az " illetve a bíróság helybenhagyta" fordulat azon esetre vonatkozik, amikor  az  elsőfokú  határozatot  a  miniszter  hozta, amely ellen közvetlenül a bírósághoz 
lehet fordulni.
	A jogbiztonságot és jogegyenlőséget érintő, jogértelmezésre visszavezethető alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság megelőzése, megszüntetése érdekében az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 25.§  alapján    javasolom belügyminiszter úrnak, hogy fontolja meg a fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény  144.§-a és 146.§ /2/  bekezdésének olyan módosítása kezdeményezését,  mely egyértelművé teszi, hogy az érintett személy szolgálati viszonyát mikor -miniszteri döntés vagy valamennyi döntés ellen kezdeményezett bírósági eljárás jogerős befejezését követően-lehet megszüntetni.  
Kérem miniszter urat, hogy  álláspontjáról, véleményéről, esetleges intézkedéséről 60 napon belül szíveskedjék tájékoztatni.

Budapest, 1999. július 20.

Gönczöl Katalin