OBH 5936/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Csóré Erika

Az eljárás megindulása:
	A panaszos sérelmezte a vámhivatal vele szemben tanúsított eljárását, mivel nem volt semmilyen ügye a hivatalnál. Nem tudott olyan cselekményről sem, ami alapján hivatalból indulhatott volna ellene eljárás. Beadványa szerint 1998. október 2-án a Budapesti 16. számú Vámhivatal Jövedéki Hatóságának munkatársa vele szemben megalapozatlanul járt el, telefonon történt érdeklődésére pedig nem tudtak érdemben választ adni.
	A panasz alapján felmerült a jogállamiság, illetve a jogbiztonság sérelmének gyanúja. A beadvány azonban felvetette azt a problémát is, hogy az állampolgárok annyira kiszolgáltatottak, védtelenek a hivatali eljárásokkal szemben, hogy akár egy névelírás, rossz lakcím, stb. miatt kényelmetlen, hosszú utánjárással tudják tisztázni igazukat, "ártatlanságukat". Ezért az ügyben vizsgálatot rendeltem el. 
	A vizsgálat során megkerestem  a vám- és pénzügyőrség országos parancsnokát és kértem vizsgálja felül a panasszal érintett vámhivatal szóban lévő eljárását, majd tegye meg a szükséges intézkedéseket, illetve gondoskodjon az ügy hivatalosan  történő - lehetőség szerint soron kívüli - lezárásáról.

Érintett alkotmányos jog:
Jogállamiság elve és az ebből fakadó jogbiztonsághoz való jog. (Alk. 2. § /1/ bek.)

Megállapított tényállás:
	A panaszos szerint 1998. október 2-án a Budapesti 16. számú Vámhivatal Jövedéki Hatóságának munkatársa értesítést hagyott postaládájában arról, hogy "a mai napon ... végrehajtási lap kézbesítése és ingófoglalás céljából jelentem meg Önnél ... az eljárási cselekményt ... ismételten megkísérlem lefolytatni, hatósági tanú jelenlétében lakását felnyitom és az ingófoglalást lefolytatom." Az értesítésen kézzel írva szerepelt a következő: "jövedékbírság: 163.602 Ft ügyében!", ügyintéző: Somlai Z. fhdgy, ügyiratszám: 328/1997.
	A panaszos számára az értesítés és annak tartalma érthetetlen volt, mert nem tudott arról, hogy vele szemben vámhivatal bármilyen eljárást is folytatna. Ezért telefonon felhívta a 16. számú Vámhivatal Jövedéki Hatóságát. Ekkor még nagyobb meglepetés érte a panaszost. A hivatal ugyanis azon túl, hogy tudott a helyszínen történtekről, nem találta az ügyiratot, nem tudta megnevezni az ingófoglalás jogalapját. Végül az eljáró vámhivatal október 12-én telefonon közölte a panaszossal, hogy "mégsem aktuális foglalási szándékuk, mert rájöttek, hogy 1994-ben lezárták az ügyet". A panaszos ezzel a válasszal sem volt elégedett. Közölte, hogy "nem is volt ügye". Ekkor a vámhivatali dolgozó megkérdezte: ugye Ön lakott a XVI. kerületi Damjanich utcában? A panaszos válasza: nem, semmi közöm ehhez a címhez. A párbeszéd azzal fejeződött be, hogy "akkor bizonyára félreértésről, névazonosságról van szó". 
	A panaszos az ügy befejezéséről értesítést nem kapott, csak azzal az írásbeli értesítéssel rendelkezett, mely szerint a vámhivatal dolgozója a végrehajtási lap kézbesítését, valamint az ingófoglalást meg fogja ismételni, és ha a panaszos nem tartózkodik otthon, úgy hatósági tanú jelenlétében lakását felnyitják, az ingófoglalást lefolytatják.

A vizsgálat megállapításai:
	Megkeresésemre a vám- és pénzügyőrség országos parancsnoka felülvizsgálta a Budapesti 16. számú Vámhivatal Jövedéki Hatóságának panaszossal szemben indult eljárását. Megállapította, hogy a panasz jogos és megalapozott volt.
	Parancsnok úr tájékoztatása szerint a Budapesti 16. számú Vámhivatal, a panaszossal azonos nevű, de más lakcímmel rendelkező személy ellen, jövedéki engedély hiánya miatt indult eljárást követő végrehajtást kívánta foganatosítani 1998. október 2-án. Adminisztrációs hiba miatt azonban az ügyintéző tévesen kézbesítette a panaszos címére a végrehajtási lap kézbesítéséről és az ingófoglalásról szóló értesítést. A panaszos telefonon történő érdeklődésére a vámhivatal felülvizsgálta szóban lévő intézkedését és telefonon elnézést kért a tévedésért. 
	A vám- és pénzügyőrség országos parancsnoka megállapította azt is, hogy a 16. számú vámhivatal ügyintézője az eljárást szakszerűtlenül, hiányos vezetői ellenőrzés mellett végezte, az észlelt hibát pedig nem orvosolta időben és kellőképpen. 
	A feltárt hiányosságokra, mulasztásokra tekintettel a munkáltatói joggal rendelkező Vám- és Pénzügyőrség Fővárosi Parancsnoka írásbeli figyelmeztetésben részesítette a 16. számú vámhivatal vezetőjét	és utasította a végrehajtási eljárás megszüntetésére. Végül megegyeztek abban, hogy a vámhivatal parancsnoka - az indokolatlan zaklatás miatt - elnézést kérő levelet ír a panaszosnak. 
	A panaszra és annak megalapozottságára tekintettel országos parancsnok úr tájékoztatott arról is, hogy intézkedést tesz a vámhivatalok jogkövető magatartásának erősítésére, a polgárbarát ügyintézés megszilárdítására.
	Vizsgálatom során megállapítottam, hogy a panaszos által sérelmezett jövedéki bírság behajtásával összefüggő végrehajtási eljárás során a Budapesti 16. számú Vámhivatal nem tett eleget az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló, módosított 1957. évi IV. törvény 26. §-ában foglaltaknak, mely szerint: "Az államigazgatási szerv köteles ... a tényállást tisztázni..." A tényállás tisztázásához hozzátartozik a bírsággal sújtott személy lakcímének kétséget kizáróan pontos megállapítása is. Ennek elmaradása vezetett oda, hogy a panaszos részére került kézbesítésre a végrehajtási lapról és az ingófoglalásról szóló értesítés. A tévedéssel a vámhivatal indokolatlanul zaklatta a panaszost és - figyelemmel a panaszos érdekeire - a jogállamiságból fakadó jogbiztonsághoz való alkotmányos joggal kapcsolatos visszásságot okozott. 
	Tekintettel azonban arra, hogy megkeresésem alapján a vám- és pénzügyőrség országos parancsnoka által feltárt eljárási hiányosságok miatt az illetékes parancsnok a Budapesti 16. számú Vámhivatal vezetőjét figyelmeztetésben részesítette és utasította a szóban forgó jövedéki bírság behajtásával kapcsolatos eljárás megszüntetésére, továbbá, mert országos parancsnok úr tájékoztatott arról, hogy a szükséges intézkedéseket megteszi a vámhivatalok jogszabályoknak megfelelő ügyintézésének erősítésére, az ügyben további ajánlással nem élek. 

Budapest, 1998. november 12.

Gönczöl Katalin