OBH 5933/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Romasz Anikó

Az eljárás megindulása

1998. október 13-án hivatalból vizsgálatot rendeltem el a Blikk című újság aznapi számában megjelent cikk alapján, melyben egy Kaposváron élő férfi  holttá nyilvánítását sérelmezi.

A vizsgálat az Alkotmányban biztosított élethez és az emberi méltósághoz való jog, továbbá a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményeként érvényesülő tisztességes eljáráshoz való jog érintettsége miatt indult.

Megállapított tényállás

Az érintett személy 1988 óta a Kaposvári Városi Bíróság 3.P.21.240/1988/5. számú ítéletével elrendelt cselekvőképességet kizáró gondnokság alatt áll. 

A Kaposvár Megyei Jogú Város Polgármesteri Hivatala Közigazgatási Igazgatóság Igazgatási Irodája mint I. fokú gyámhatóság, 141324-2/93. számon hozott határozatával az érintett személy édesanyját rendelte ki gondnokul. Mint az e határozat rendelkező részéből kiderül, a gondnok kötelezettségei közé tartozik minden év február 15. napjáig a gondnokolt vagyonának kezeléséről készült számadás benyújtása; ennek első időpontjaként 1994. február 15-ét  állapították meg.

A polgármesteri hivatal határozatának 1993. 04. 22-én való jogerőssé válását követően értesítést küldött a gondnoknak, melyben felhívta őt a gondnokolt ingó és ingatlan vagyonának leltárba vétele céljából tartandó tárgyaláson való megjelenésre. A vagyon számbavételét - s így a tárgyalásra való meghívókat is -  a hivatalnál ugyanaz az ügyintéző készítette mind gondnoksági, mind hagyatéki ügyekben, az ügy tárgyának megjelölése kivételével azonos tartalmú formanyomtatványt használva mindkét esetben.

Az érintett személy az általa sérelmezett állapotra abból a tényből levont következtetéssel jutott, hogy a polgármesteri hivatal ügyintézője valószínűsíthetően tévesen jelölte meg a tárgyalásra szóló meghívóban a leltározás indokát. Bár a megtartott tárgyaláson a gondnokkal  az elírás tényét és a valós okot tisztázták, az érintett személyt a hagyatéki vagyon leltározására szóló felhívás ténye - annak ellenére, hogy a tartalmában azonos formanyomtatvány használatából eredő téves tájékoztatás következménye a későbbiekben tisztázódott - sérelmesen érintette. Az érintett személy az általa levont következtetést abban is igazolva látta, hogy személyi igazolványát bevonták, továbbá lejárt útlevelének cseréje iránti kérelmét elutasították.

Az ügy jogszabályi háttere
 
I.) 12/1987. (VI. 29.) MM rendelet a gyámhatóságokról, egyes gyámhatósági feladatokról és a gyámhatósági eljárásról 
Vagyonkezelés

55. § A gyám és a gondnok a kiskorú, illetőleg a gondnokság alá helyezett személy vagyonát leltár alapján vesz át. A leltárt a hagyatéki leltározásra vonatkozó rendelkezések szerint kell elkészíteni.

60. § Ha a gondnokság alá helyezetett személy tulajdonában olyan ingatlan van, amellyel kapcsolatosan az első fokú bíróság a Pp. 309. §-ának (2) bekezdése alapján nem intézkedett, a gyámhatóság az ingatlan adatainak és a bírósági határozat számának közlésével megkeresi az ingatlan fekvése szerint illetékes földhivatalt, a gondnokság alá helyezésnek az ingatlannyilvántartásba történő bejegyzése iránt.

II.) 6/1958. (VII.4.) IM rendelet a hagyatéki eljárásról

5. § (1) A leltárt - a (2) bekezdésben foglalt kivételekkel - a leltárelőadó hivatalos helyiségében a szükséges adatok beszerzése, illetőleg az érdekeltek meghallgatása alapján kell elkészíteni,
(2) Az ingóvagyonra vonatkozó leltárt a vagyon fekvésének helyén (a helyszínen) kell elkészíteni, ha
a) a kiskorú örökös (hagyományos) érdekei veszélyeztetve vannak;
b) nincs ismert örökös;
c) a helyszíni leltározást a közjegyző  vagy a jegyző kéri.
... 
6.§ (1)A leltárelőadó, amennyiben leltározásnak helye van, a halálesetről szóló értesítésnek (halottvizsgálati bizonyítványnak, holtnak nyilvánító határozatnak, stb.), illetőleg a megkeresésnek a jegyzőhöz érkezését követően harminc napon belül a leltárt köteles elkészíteni. ...
(2) A leltározás idejéről és helyéről a leltárelőadó az előtte ismert érdekeltetek (...) írásban azzal a figyelmeztetéssel értesíti, hogy a leltározásánál jelen lehetnek, de azt távollétükben is foganatosítják. ...

III.) 38/1969. (XI.17.) Korm. rendelet a személyi igazolványról, valamint a lakcím bejelentésérő és nyilvántartásáról

1. § (3) A cselekvőképességet kizáró gondnokság alá helyezett személy külön igazolást kap.

IV.) 5/1985. (XII. 22.) BM rendelet a személyi igazolványról

1. § (5) A bíróság által cselekvőképességet kizáró gondnokság alá helyezett, valamint az, aki nem áll gondnokság alatt, de az ügyei viteléhez szükséges belátási képessége teljesen hiányzik, állapota, illetőleg jogi helyzete tisztázásáig (a gyámhatósági eljárás jogerős befejezéséig) személyi igazolványt nem kaphat.

12. § (1) A személyi igazolványt be kell szolgáltatni, illetve be kell vonni, ha a tulajdonosa
...
c) cselekvőképességet kizáró gondnokság alá került, ...

(6) A bíróság által cselekvőképességet kizár gondnokság alá helyezett személy igazolványát a rendőrkapitányság vonja be.

V.)1989. évi XXVIII. törvény a külföldre utazásról és az útlevélről

1. § A külföldre utazáshoz, a hazautazáshoz és az útlevélhez való jog a magyar állampolgár alapvető joga, amely csak kivételesen, az e törvényben meghatározott esetekben korlátozható.

12. § (1) Az útlevél iránti igény bejelentéséhez csatolni kell:
a) két, egy évnél nem régebbi, a szabványnak megfelelő igazolványképet,
b) kiskorú vagy gondnokság alatt álló esetén a szülők (törvényes képviselő) közjegyző, gyámhatóság, vagy az útlevél kiállítására jogosult szerv előtt tett hozzájáruló nyilatkozatát,
c) a külföldön élő magyar állampolgárnak a magyar állampolgárság megállapításához szükséges iratokat.
(2) Az útlevél érvényességi idejének meghosszabbítása iránti igény bejelentéséhez csatolni kell:
a) útlevelet,
b) az (1) bekezdés b) és c) pontjában meghatározott iratokat.

 VI.) Az államigazgatási eljárás általános szabályairól

Idézés
22. § (1) Azt, akinek személyes meghallgatása az eljárás során szükséges, a közigazgatási szerv arra kötelezheti, hogy előtte vagy a megjelölt helyen jelenjen meg; erre a közigazgatási szerv határnapot vagy határidőt jelöl meg. ...

23. § (1) Az idézésben meg kell jelölni, hogy a közigazgatási szerv az idézett személyt milyen ügyben és milyen minőségben (ügyfélként, tanúként stb.) kívánja meghallgatni. ...

Értesítés
25. § Ha az ügyfél a 22. § (1) bekezdése alapján nem idézhető, vagy a közigazgatási szerv az ügyfél megidézését nem tartja szükségesnek, köteles az ügyfelet a tanú és a szakértő meghallgatásáról, a szemléről és a tárgyalásról azzal a tájékoztatással értesíteni, hogy a meghallgatáson (szemlén, tárgyaláson) részt vehet, de megjelenése nem kötelező.

Az érintett alkotmányos jogok

1949. évi XX. törvény  A Magyar Köztársaság Alkotmánya

2. § (1) A Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam.
54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.

A vizsgálat megállapításai

I. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa az Alkotmányban rögzített élethez és emberi méltósághoz való jog érvényesülésének vizsgálatakor számos alkalommal hivatkozott már az Alkotmánybíróság határozataiban az e joggal összefüggésben foglaltakra.
Az Alkotmánybíróság ítélkezési gyakorlatában a kezdetektől fogva kiemelt jelentőségű alkotmányos alapjogként kezelte az élethez és az emberi méltósághoz való jogot. Több esetben megállapította, hogy Magyarországon az élethez és emberi méltósághoz való jog minden embernek veleszületett, sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető joga. A magyar államnak - s ezen belül minden államigazgatási, államhatalmi szervnek is - elsőrendű kötelessége ezen az alkotmányos alapjogok tiszteletben tartása és védelmezése, az önkényes megfosztás bármilyen téren való megnyilvánulásának megakadályozása.
Önkényes megfosztásnak minősíthető egy olyan állapot előidézése is, amely során egy, a valóságban életben lévő - s ezen tényt egyértelműen és eljárási értelemben is egyszerű módon igazolható - természetes személyt a hatóság - eljárási hiba folytán - holttá nyilvánít és népességnyilvántartási rendszerében halottként tart nyilván. 

A lefolytatott vizsgálat során megállapítottam, hogy az érintett személy esetében a fent körülírt - az élethez és emberi méltósághoz való jogot érintő - alkotmányos jogsérelem ténye nem állapítható meg, az érintett személy esetében holtnak nyilvánítási eljárást nem folytattak le, és soha nem is indítottak. E tényt igazolja egyrészt a Kaposvár Megyei Jogú Város Polgármesteri Hivatal Közigazgatási Igazgatóság Közszolgáltatási Iroda vetőjének a megkeresésemre küldött egyértelmű nyilatkozata, másrészt a Központi Adatfeldolgozó, Nyilvántartó és Választási Hivatal Igazgatási és Felügyeleti Főosztálya Népességnyilvántartási és Adatszolgáltatási Osztálya azon adatszolgáltatása, mely szerint az érintett személy a "a központi személyiadat- és lakcímnyilvántartásban Magyarországon élő magyar állampolgárként szerepel."  E hivatal  továbbá a következő tényről tájékoztatott: "... adatszolgáltatási nyilvántartás öt évre visszamenőleg tartalmaz adatokat. ... a nyilvántartás alapiratait - azokat az iratokat, amelyek alapján a polgár személyi és lakcím adatait és azokban bekövetkezett változásokat a nyilvántartásba felvették - a Hivatal Központi Okmánytárában kezelik.  A központi nyilvántartás a polgár elhalálozásától, magyar állampolgárságának megszűnésétől számított öt évig tartalmazza az érintett polgár minden korábbi adatát (passzív állomány). A Központi Okmánytár az alapiratokat - ... - ezen időpont elteltétől számított ötven évig őrzi." E közlés alapján tehát egyértelműen és teljes bizonyossággal az állapítható meg, hogy a jelen időpontban, illetve visszamenőlegesen az elmúlt öt évben az érintett személyt élőként tartották nyilván.

Tehát a vizsgálat azon részét, mely az élethez és emberi méltósághoz való joggal összefüggő visszásság fennállása miatt indult, ajánlás nélkül lezárom azzal a megállapítással, hogy mivel az érintett személyt a központi nyilvántartás - az elmúlt öt évre visszamenőlegesen is - élőként tartja nyilván, így az említett alapjoghoz kapcsolódó alkotmányos joga nem sérült.

II. Bár önmagában a jogállamiság, jogbiztonság nem értékelhető alkotmányos alanyi jogként, azonban ezen elv maradéktalan alkalmazása a polgárok jogainak érvényesülése szemszögéből különös figyelmet érdemel. A jogállamiság leglényegesebb eleme a jogbiztonság, mely az Alkotmánybíróság megfogalmazása szerint a jogalkalmazó kötelezettségévé is teszi - többek között -, hogy a jogszabályok alkalmazásuk során egyértelműek, kiszámíthatóak, világosak, a szabályozandó élethelyzetnek megfelelőek legyenek. Kiemelkedően fontos továbbá az, hogy a norma címzettjei egy adott jogviszonyban egyértelműen tisztában lehessenek jogaikkal és kötelességeikkel, így a fent leírt elvekből levezethető tisztességes eljáráshoz való jogon belül - egyebek mellett - az ügyfél megfelelő felvilágosításához való jogát biztosítsák .
A vizsgálat során megállapítottam, hogy az érintett személy gondnoka részére a megfelelő tájékoztatás elmaradása, illetve téves volta eredményezhette az helyzetet, melynek során az érintett személy a holttá nyilvánítására vonatkozó következtetést levonva egyéb alkotmányos jogai sérelmét valószínűsíthette. A jogállamiság, jogbiztonság érvényesülése, s ezen belül a tisztességes eljáráshoz való jog megvalósulása során minden esetben megalapozza a visszásság megállapíthatóságát az a tény, ha egy eljárás során több, egymástól tartalmát tekintve élesen elhatárolható jogviszonynál ún. blanketta nyomtatványokat/értesítéseket alkalmaz a hatóság, s az éppen aktuális esetre a megfelelő rész aláhúzásával, illetve  átírásával aktualizálja a dokumentumot. 

A vizsgálat során a visszásságot valószínűsíthetően előidéző konkrét dokumentum megtekintésére nem volt mód, mert azt a kibocsátó Kaposvár Megyei Jogú Város Polgármesteri Hivatal Közigazgatási Igazgatóság Közszolgáltatási Irodája - a selejtezési rendre hivatkozva - már nem tudta rendelkezésemre bocsátani: " ... a vagyon leltározását a hivatalunkban a hagyatéki ügyintéző végezte, s a tárgyalásra szóló meghívó formailag azonos volt a hagyatéki tárgyalásra vonatkozó meghívóval, azzal az eltéréssel, hogy a gondnokolt vagyonának leltározása céljából történő meghívás szerepelt rajta. Az irattári példányt nem áll módunkban megküldeni, mivel az az irattározásra vonatkozó szabályok szerint két év elteltével selejtezésre került."

A megfelelő tájékoztatással kapcsolatos visszásság állapítható meg azon dokumentum alapján is, amely a gondnokolt vagyonának ingóleltárát tartalmazza. Az irat azonosító adatokat tartalmazó részén átírásos módszerrel javították ki a "hagyatéki ügy" szövegrészt "gondnokolt ügyében" - szövegre, azonban jogszabályi hivatkozásként kizárólag a hagyatéki eljárásról szóló " 6/1958. (VIII.4.) IM rendelet 5. § (2) bekezdésében foglaltak ..." -at tüntették fel.  Az 1993-ban hatályban lévő jogszabályok alapján a gondnok hatósági határozattal való kijelölését követően a gondnokolt vagyonát leltár alapján veszi át, mely  vagyon leltározását a hagyatéki leltározásra vonatkozó rendelkezések szerint kell elkészíteni. Tehát a vonatkozó jogi szabályozás a csak leltár felvételének eljárási rendje kérdésében utal vissza egy egyebekben alapvetően más jogviszonyt szabályozó jogforrásra; így a megfelelő tájékoztatás kívánalmának mellőzhetetlen megnyilvánulási feltétele lett volna az, hogy  az ügyfelet - az érintett személyt, illetőleg gondnokát  - pontosan informálják ezen eljárástechnikai összefüggésekről.

Az önkormányzat eljárása sértette a jogbiztonságot, azonban alkotmányos visszásságot nem okozott, mert az érintett személy egyéb alkotmányos jogai és jogos érdekei nem sérültek.
A vizsgálat lefolytatása során a kapott tájékoztatás alapján megállapítottam, hogy a panaszolt eset óta eltel idő alatt az önkormányzat az egységes blanketta dokumentumok alkalmazását megszüntette, a gondokolt vagyonának leltározása illetőleg a hagyatéki vagyon leltározása tekintetében eltérő tartalmú és különböző formai megjelenésű dokumentumokat alkalmaz.

III. A gondnokolt személy azon panasza, hogy nem rendelkezik személyi igazolvánnyal, illetőleg nem kaphat útlevelet, alkotmányos visszásságot nem okoz. A panaszos személyi igazolványát a gondnokság alá helyezésével egyidejűleg jogszabályi rendelkezés alapján vonták be. A gondnokolt személy jognyilatkozatait, jogcselekményeit gondnoka (törvényes képviselője)  közvetítésével teheti meg, az ő feladata, hogy helyette ügyei vitelében eljárjon. Az érintett személy gondnokság alá helyezése óta módosult a személyi igazolvány kiadására vonatkozó szabály, mely a jogosultak körében is eredményezett változásokat. Így a személyazonosító igazolvány kiadásáról és nyilvántartásáról szóló 168/1999. (XI. 24.) Korm. rendeletben szabályozottaknak megfelelően kell eljárnia a törvényes képviselőnek a gondnokolt személyi igazolványa vonatkozásában.

A lejárt útlevél érvényességi idejének meghosszabbításánál, illetve új útlevél iránti kérelemnél -  amennyiben a kérelmező gondnokság alatt áll - mint más egyéb jogcselekményeinél törvényes képviselőjének közreműködése szükséges.

Felkérem Kaposvár Megyei Jogú Város Önkormányzatának Jegyzőjét, hogy a jövőben a jogalkalmazói tevékenysége során a jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményének elvéből eredő tisztességes eljáráshoz való jog érvényesülésének minden esetben tegyen eleget.   

Budapest, 2000. június 9.

Gönczöl Katalin