OBH 5691/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Gróf Aranka

Az eljárás megindítása
	A panaszos az állampolgári jogok országgyűlési biztosához fordult, mert élettársát, gépjárműve üzembentartóját H. Zs-t - aki szabálysértési ügyének vitelével időközben megbízta - a közúti közlekedési baleset bekövetkezéséért nem tartotta felelősnek, kifogásolta az utólagos helyszíni szemle megállapításait, vitatta annak objektivitását, s ez által az első- és másodfokú határozatok megalapozottságát. 
A panaszos által képviselt személy szabálysértési ügyében lefolytatott eljárás adatai arra utaltak, hogy a szabálysértési hatóságok a tényállás megfelelő tisztázása nélkül hozták meg döntéseiket, ezért az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelménye, illetve az ennek részét képező tisztességes eljáráshoz való jog esetleges sérelmére tekintettel az ügyben vizsgálatot indítottam.
 
A vizsgálat megállapításai
	Az EUL-037 frsz-ú személygépkocsi üzembentartója H. Zs. 1997. május 16-án 12,45 h-kor Székesfehérváron, a Budai út és a Kadocsa út kereszteződésénél a belső sávban nekiütközött az előtte álló, N. I. által vezetett CTN-397 frsz-ú személygépkocsinak. A baleset során a járművek megrongálódtak, személyi sérülés nem történt. A baleset részesei a betétlapok cseréjét későbbre halasztva a helyszínről elmentek, s csak több nappal később kértek rendőri intézkedést.  
1997. május 20-án utólagos helyszínelésre került sor, majd a baleset részeseit és a felkutatott tanút meghallgatták, vallomásaikat jegyzőkönyvben rögzítették. A helyszín megtekintése során csak N. I. kocsiját mutatták be a szemlén, a másik gépkocsi rongálódásait a panaszos bemondása alapján rögzítették.
	Az elsőfokú szabálysértési hatóság, a Székesfehérvári Rendőrkapitányság a beszerzett bizonyítékok és adatok alapján - tárgyalás tartása nélkül - 1591/1997. szabs. számon, 1997. július 22-én határozatot hozott, melyben H. Zs-t a közúti közlekedési szabályok kisebb fokú megsértése miatt 4000,- Ft pénzbírsággal büntette. Az eljárás alá vont a határozat ellen benyújtott kifogásában tagadta a szabálysértés elkövetését, vitatta a gépjárművek helyszínrajzon feltüntetett ütközéskori helyzetét, utalt a másik járművezető közreható, szabályszegő magatartására.
	Az elsőfokú szabálysértési hatóság a tényállás tisztázása érdekében csak 1997. november 17-én tartott tárgyalást, melyen H. Zs. azzal védekezett, hogy N. I. járműve féktávolságon belül hajtott elé, ezért megállni, a balesetet elkerülni már nem tudta, továbbá tényként közölte, hogy a jármű oldalának és nem hátuljának ütközött. Az elsőfokú hatóság, 1997. december 18-án kelt újabb határozatában előző döntését fenntartotta, s a bizonyítékok alapján egyedül H- Zs-t tartotta felelősnek a balesetért.
	Az 1998. január 7-én kézbesített döntés ellen már a panaszos - az 1998. január 20-án kelt megbízás alapján - élt fellebbezéssel. A részletes, műszaki számításokkal alátámasztott jogorvoslati beadvány és az addig keletkezett anyagok alapján a Fejér Megyei Rendőr-főkapitányság, mint másodfokú szabálysértési hatóság az iratokat felülvizsgálta és az 1998. február 2-án kelt 19/1998. szabs. számú határozattal az elsőfokú döntést változtatás nélkül helyben hagyta.
	A panaszos a Fejér Megyei Rendőr-főkapitányság vezetőjéhez levelet írt, amelyben vitatta a rendőri intézkedések szakszerűségét a helyszínelő rendőrök és parancsnokaik felkészültségét, és kérte a tévedések korrigálását. A megyei rendőrfőkapitány a panaszos beadványát felülvizsgálati kérelemnek tekintve az Országos Rendőr-főkapitányság Igazgatásrendészeti Főosztály Rendészeti Osztály Szabálysértési Alosztályára (a továbbiakban ORFK Szabálysértési Alosztály) - 1998. március 16-án - felterjesztette.
	A panaszos 1998. szeptember 14-én sürgető, az eljárás elhúzódását sérelmező levelet írt a megyei főkapitánynak. Az ORFK Szabálysértési Alosztályának 1998. augusztus 31-én kelt értesítését - melyben felügyeleti intézkedés megtételére nem talált jogalapot - a panaszos 1998. szeptember 18-án átvette.
	A panaszos a Fejér Megyei Főügyészséghez - a jogerős másodfokú szabálysértési határozat ellen - 1998. november 2-án törvényességi kérelmet nyújtott be. A beadványt a megyei főügyészség a hatáskörrel rendelkező Legfőbb Ügyészség Közlekedési Osztályához továbbította, s erről a panaszost is értesítette.
1998. december 21-én kelt K.Áfl. 5299/1998. számon a Legfőbb Ügyészség Közlekedési Osztályának vezető ügyésze - a panaszos kérelmében foglaltakkal részben egyetértve - felügyeleti intézkedést kezdeményezett.
Az ORFK Szabálysértési Alosztálya 3-408/3/1998-1999. számú, 1999. április 19-én kelt határozatában az első- és másodfokú szabálysértési határozatokat hatályon kívül helyezte és a szabálysértési eljárást az Sztv. 48. § (1) bekezdés d) pontja alapján - bizonyítottság hiányában - megszüntette.
	A lefolytatott vizsgálatban, a rendelkezésre álló adatok alapján megállapítottam, hogy a Székesfehérvári Rendőrkapitányság, mint elsőfokú szabálysértési hatóság nem törekedett az utólagos helyszínelés során rögzített adatok teljes körű értékelésére, a baleset történeti tényállásának maradéktalan felderítésére, az ellentmondások feloldására. 
	A Fejér Megyei Rendőr-főkapitányság, mint másodfokú szabálysértési hatóság sem tisztázta a konkrét szabálysértés szempontjából releváns tényeket, s továbbá nem vizsgálta mélyrehatóan a panaszos fellebbezési indokait.
	Megállapítottam, hogy a szabálysértési hatóságok az eljárás indokolatlan elhúzásával, a szabálysértési tárgyalás több hónappal későbbi időpontra történő kitűzésével, a tényállás tisztázása nélkül hozott érdemi döntéseikkel az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményével, illetve az ennek részét képező tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben visszásságot okoztak.
	Figyelemmel a szabálysértés megvalósítása óta eltelt hosszú időre, valamint arra, hogy a feltárt mulasztásokat a Legfőbb Ügyészség intézkedésére részben orvosolták, ajánlást nem teszek, felhívom azonban a Fejér Megyei Rendőr-főkapitányság és a Székesfehérvári Rendőrkapitányság vezetőinek figyelmét a szabálysértési eljárások lefolytatására vonatkozó törvényi rendelkezések maradéktalan betartatására.

Budapest, 2000. november 21.

Gönczöl Katalin