OBH 5604/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Kántor Ferenc

Az eljárás megindítása

Panaszos és fia az Országgyűlési Biztosok Hivatalához intézett beadványukban sérelmezték, hogy panaszos - az 1965. október 15. napján elhunyt - édesapjától örökölt földet kérelme ellenére sem adta ki, sem a Tsz., sem a Földkiadó Bizottság, sem pedig a FVM Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Földművelésügyi Hivatala (FM Hivatal). 

Mivel a beadvány alapján a jogbiztonsághoz való jog (Alkotmány 2. § (1) bek.), illetve a tulajdonhoz való jog (Alkotmány 13. § (1) bek.) megsértésére lehetett következtetni, ezért az ügyben vizsgálatot rendeltem el.  

Iratok rendelkezésemre bocsátása, valamint az ügy tisztázása céljából megkerestem az FM Hivatalt, a Nyíregyházi Körzeti Földhivatalt (Földhivatal), valamint a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Kárrendezési Irodát (Kárrendezési Iroda) is. 

Megállapított tényállás

A Nyíregyházi Járásbíróság Kjö.II.729/1969-2. számú hagyatékátadó végzése szerint panaszos édesapja hagyatékát a következőképpen adta át: "... a 2. számú földtörvényi kimutatás szerint az orosi Győzelem Tszcs. használatában lévő ingatlanokból az örökhagyót az I/A. Tszcs. tagok örökösei kategória 5. tétele alatt megillető 2. kh. 812 -öl ingatlant, melynek jövedelme 17.K.72.f." a tulajdonjogot panaszosnak és testvérének egymás közt egyenlő arányban adja át, törvényes lemenő ági öröklés jogcímén. 

Panaszos nevén - a földhivatal által 1993. II. 24-én kiadott Tsz. különlap tanúsága szerint 8,80 aranykorona részaránytulajdont tartanak nyilván, mely megegyezik azzal, az aranykorona értékkel, amelyet panaszos édesapjától örökölt. 

Panaszos 1991. november 20-án, majd azt követően többször is kérte a "Váci Mihály" Mg.Tsz.-től (Tsz.), hogy részaránytulajdonának megfelelő aranykorona értékű földet a Tsz. a használatában lévő földből a Szilvavölgyben adja ki, s ha az nem lehetséges, akkor a Lászlócsere dűlőben a rádiórelé környékén. A Tsz. panaszos földkiadási kérelmét nem teljesítette. 

Panaszos ezt követően a törvényes határidőben - 1993. március 22. napján kelt kérelmében - a Tsz. gazdálkodási területén működő földkiadó bizottsághoz fordult a célból, hogy a Tsz. 70/0106. számú különlapján nyilvántartott 8,80 aranykorona értékű részarányának megfelelő földet adják ki részére. A földkiadás helyéül az "Oros" Szilvavölgy 01720/1. helyrajzi számú szántó művelési ágú földterületet jelölte meg 8,80 aranykorona értékben. 

A földkiadó bizottság panaszos részére hozott - a 252/93. számú és az 1995. január 27-én kelt - és fellebbezési jogról való lemondás következtében még az nap jogerőssé váló határozattal a nyíregyházi 01705/19. és a 01705/2. helyrajzi számú földrészleteket adta ki 3,5 aranykorona értékben, mely adatok nem azonosak panaszos kérelmében foglaltakkal. 

Panaszos az említett földkiadó bizottsági határozat ellen fellebbezéssel élt. A fellebbezést az FM Hivatal elutasította - elkésettség miatt - a 808/1996. számú és az 1996. I. 25-én kelt határozatával. 

A Kárrendezési Iroda tájékoztatása szerint a Földkiadó Bizottság 252/1993. számú határozatával panaszosnak kiadott helyrajzi számú földrészletek a részaránytulajdonosok földigényének kielégítésére elkülönített és a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Kárrendezési Hivatal 1992. IV. 24-én kelt 4/1992. számú határozatában jóváhagyott földalapban nem szerepelnek. Ugyanez a megállapítás vonatkozik a panaszosi kérelemben a földkiadás helyéül megjelölt nyíregyházi 01720/1. helyrajzi számú földrészletre is. 

A Földhivatal tájékoztatása szerint: a földhivatalnál, - a földkiadást teljesítő és a  jogerős elsőfokú határozattal kiadott helyrajzi számú ingatlanokra vonatkozó - tulajdonjog bejegyzés iránti kérelmet 1995. IV. 30. napján iktatták. E bejegyzés iránti kérelmet megelőzte a nyíregyházi 01705/19. helyrajzi számú földrészlet tulajdonjogának bejegyzése iránti és 1995. III. 30. napján iktatott, valamint a nyíregyházi 01705/20. helyrajzi számú ingatlan tulajdonjogának bejegyzése iránt benyújtott és 1995. IV. 21. napján iktatott kérelem. A Földhivatal az említett helyrajzi számú ingatlanokra nem panaszos tulajdonjogát, hanem a rangsorban megelőzőkét jegyezte be, és panaszosnak a földkiadó bizottsági határozattal kiadott ingatlanra vonatkozó tulajdonjog bejegyzésre irányuló kérelmet elutasította, s határozata (33983/1995. sz.) megküldésével panaszost, valamint az FM Hivatalt is értesítette. Panaszos a tulajdonjog bejegyzését elutasító határozat ellen fellebbezéssel nem élt. 

Panaszos földkiadási ügyének különböző aspektusaival többször fordult mind a Városi, mind a Megyei Bírósághoz. Panaszos földkiadási ügyének rendezése érdekében a Földkiadó Bizottságot is többször megkereste. 

Panaszos az 1996. december 31. napjától megszűnt földkiadó bizottság által jogerősen még le nem zárt ügyeket intéző FM Hivatalt is több esetben kérte, földkiadási ügyének rendezésére. Az FM Hivatal egyebek mellett arról is tájékoztatta panaszost, hogy 8,80 aranykorona értékű részaránytulajdonának kiadása, melyik helyrajzi számú táblából lehetséges, azonban panaszos a "megörökölt", illetve az "ősi" föld kiadásához ragaszkodott. Az FM Hivatal tájékoztatása szerint panaszos részaránytulajdonának határozattal történő kiadására még nem került sor.  

A jogszabályi háttér és a vizsgálat megállapításai

A tényállásban leírtak szerint panaszos által az édesapjától örökölt  részaránytulajdont a Tsz. 70/0106. számú különlapján tartják nyilván. A vizsgálat megjegyzi, hogy panaszos nevén a Tsz. különlapján aranykoronában nyilvántartott részaránynak megfelelő föld kiadását panaszos nem csak a Tsz.-től igényelhette 1992. I. 20. napjáig, hanem a Földkiadó Bizottságtól, majd 1997. I. 15. napjától pedig az FM Hivataltól. 

Panaszos állítása szerint részére a Tsz. földkiadást nem teljesített. A vizsgálat hivatkozik arra, hogy az országgyűlési biztos hatásköre a hatóságokra és a közszolgáltatást végző szervekre, valamint - a bíróságok kivételével - az igazságügyi szervekre terjed ki. Ezért hatáskör hiányában nem vizsgálhatja panaszos földkiadási kérelmének a Tsz. részéről történő teljesítése elmaradását. Ez a megállapítás vonatkozik a bíróságok által panaszos földkiadási ügyével összefüggésbe hozott határozataira is. 

A vizsgálat hivatkozik arra, hogy a földalapok kijelölésének és a kijelölt földalapok jóváhagyásának alapvető szabályait meghatározó 1992. évi II. törvény (Ámt.) rendelkezései szerint a Tsz. földalapjában lévő helyrajzi számú földekből - így a részaránytulajdonosok igényeinek kielégítésére elkülönített földalapból - lehet a kérelmező részaránytulajdonos igényét kielégíteni. A vizsgálat megállapította, hogy az említett törvény előírásaival ellentétben a Földkiadó Bizottság határozatával olyan helyrajzi számú ingatlanokból teljesített panaszos részére földkiadást, melyek a hatósági határozattal jóváhagyott földalapban nem szerepeltek. 

A földrendező és a földkiadó bizottságokról szóló 1993. évi II. törvény 2. §-ának (1) bekezdése azt rendeli, hogy "A részarány-földtulajdonként nyilvántartott termőföldekkel kapcsolatos - e törvényben meghatározott - ügyekben a részarány-földtulajdonosok közgyűlése által megválasztott földkiadó bizottság jár el." A Földkiadó Bizottság a hivatkozott törvény rendelkezéseit azáltal sértette meg, hogy a részaránytulajdon kiadása során nem a törvény rendelkezései szerint járt el. Ezáltal sérült panaszos jogbiztonsághoz való joga (Alkotmány 2. § (1) bek.), valamint tulajdonhoz való joga is (Alkotmány 13. § (1) bek.), miáltal a Földkiadó Bizottság a felhívott alkotmányos jogokkal összefüggésben visszásságot idézett elő. Az említett visszásság ma már - az idő múlására, valamint a jóhiszeműen szerzett és gyakorolt jogokra is tekintettel - nem orvosolható. 

A vizsgálat hangsúlyozza, hogy a hatályos jogszabályok alanyi jogot arra biztosítottak, illetve biztosítanak panaszosnak, hogy a Tsz. különlapján részarányként nyilvántartott aranykorona értéknek megfelelő földet adjanak ki részére. Panaszosnak ez az igénye nem terjedt ki arra, hogy részarányának megfelelő aranykorona értékű földet abból a helyrajzi számú földrészletből adják ki részére, ahol ő kérelmében megjelölte. Különösen arra nem,  hogy a törvényben írt szempontok figyelembevételének mellőzésével azt igényelje, hogy a részaránytulajdonának megfelelő aranykorona értékű földet abból a helyrajzi számú földrészletből adják ki, amelynek Tsz.-be kerülésével keletkezett egykor a részaránytulajdon. Ugyanis a földkiadási eljárás lényege, hogy az aranykoronában nyilvántartott részarányt konkrét helyrajzi számmal kapcsolják össze, az 1993. évi II. törvényben írt szabályok szerint.

A rendelkezésre álló iratok alapján a vizsgálat rögzíti, hogy panaszosnak a már hivatkozott számú Tsz. különlapon jelenleg is 8,80 aranykorona értékű kiadásra váró részaránytulajdona van, melynek kiadását az FM Hivatal még nem teljesítette. 

A földrendező és a földkiadó bizottságokról szóló 1993. évi II. törvénynek a földkiadó bizottságok megszűnésének időpontjában hatályos 9/B. § (1) bekezdése szerint: "Ha a földkiadó bizottság a feladatainak végrehajtását a 9/A. § (1) bekezdésében, valamint (3) bekezdésének a) pontjában, továbbá a (4) bekezdésében meghatározott határidőig sem fejezi be, vagy a közgyűlés még ezt megelőzően megállapítja megszűnését, a földkiadó bizottság a még jogerős határozattal le nem zárt, folyamatban levő földkiadási ügyeket átteszi az FM hivatalhoz."

A (2) bekezdés úgy szól, hogy: "Az FM hivatal az (1) bekezdés rendelkezései alapján a hozzá áttett ügyekben a 4/B. § (5) bekezdésének szabályai szerint jár el."

A (3) bekezdés kimondja: "A földkiadó bizottság az eljárása során keletkezett iratokat a megszűnésétől számított 15 napon belül köteles áttenni az FM hivatalhoz."

A vizsgálat hivatkozik arra, hogy az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (Áe.) 3. §-ának (1) bekezdése azt rendeli, hogy: "A közigazgatási szerv eljárása során államigazgatási ügyben e törvény rendelkezéseit kell alkalmazni."

Az Áe. 4. § (1) bekezdése szerint: "A közigazgatási szerv a hatáskörébe tartozó ügyben az illetékességi területén köteles eljárni. Ha e kötelességének nem tesz eleget, erre a felettes szerve – kérelemre vagy hivatalból – utasítja."

Az 1993. évi II. törvény - 9/A. §-ának (1) bekezdésében, valamint (3) bekezdésének a) pontjában, továbbá (4) bekezdésében megjelölt okok miatt - az FM hivatalhoz áttett ügyek intézésére határidőt nem állapított meg. Ezért az említett okok miatt áttett ügyek intézésére a határidőt az Áe. 15. §-a szabta meg.

Az Áe. 15. § (1) bekezdése kimondja, hogy: "Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg."

Az Áe. 60. § bekezdése azt rendeli, hogy "Ha ez a fejezet másként nem rendelkezik, az itt szabályozott eljárásokban a II-IV. fejezet rendelkezéseit kell megfelelően alkalmazni."

A vizsgálat rámutat arra, hogy az Alkotmánybíróság a 72/1995. (XII. 15.) ÁB. számú határozatának indokolásában elvi éllel szögezte le: "Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállam fogalmának egyik feltétlen ismérve a jogbiztonság. A jogbiztonságnak viszont elengedhetetlen követelménye, hogy a jogalkalmazói magatartás - adott esetben: az államigazgatás és az önkormányzat döntési feladat- és hatáskörébe tartozó ügy törvényi szabályozás szerinti elintézésének időtartama - előre kiszámítható legyen. 

Az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy hatáskörét gyakorolja, azaz illetékességi területén a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon. Az ügyfélnek ugyanakkor alapvető érdeke fűződik e döntés mielőbbi meghozatalához."

A rendelkezésre álló iratok alapján megállapítható volt, hogy az FM Hivatal - panaszos földkiadási ügyét az Áe. szerinti érdemi határozat meghozatalára nyitva álló határidő alatt nem intézte el - a földkiadó bizottság megszűnését követően a jogerős határozattal még le nem zárt, de hozzá áttett ügyben az ügyintézésre nyitva álló határidőben - 1997. II. 15. napjáig - földkiadást teljesítő határozatot nem hozott.

A vizsgálat megállapította, hogy mivel az FM Hivatal a hozzá áttett ügyet nem intézte el - a rendelkezésére álló 30 napos ügyintézési határidőt figyelmen kívül hagyva - panaszos földkiadási ügyében határozatot nem hozott, megsértette az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében foglalt - "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam" - rendelkezéséből folyó jogbiztonság alkotmányos elvét. Ez az eljárás ugyanakkor sérti a panaszos Alkotmányban rögzített tulajdonhoz való jogát (Alkotmány 13. § (1) bekezdés) is, mert panaszost mint részaránytulajdonost gátolja abban, hogy részaránytulajdonának megfelelő aranykorona értékű - a természetben létező konkrét helyrajzi számmal rendelkező - termőföldön az Alkotmány által biztosított tulajdonjogát gyakorolhassa. Ezért a Hivatal mulasztása a felhívott alkotmányos jogokkal összefüggésben visszásságot idézett elő. 

Kezdeményezés

Az alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság megszüntetése érdekében az 1993. évi LIX. törvény 21. § (1), (2), (3) bekezdésére hivatkozással - kezdeményezem Hivatalvezető úrnál, hogy a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei FM Hivatal a folyamatban lévő földkiadási ügyben haladéktalanul hozzon ingatlan-nyilvántartási bejegyzésre alkalmas határozatot, és - kérem, hogy kezdeményezésem tekintetében kialakított érdemi állásfoglalásáról, illetve megtett intézkedéséről kezdeményezésem kézhezvételétől számított 30 napon belül tájékoztatni szíveskedjék. 

Jelentésem egy példányának megküldésével Panaszost, a Nyíregyházi Körzeti Földhivatalt, a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Kárrendezési Irodát, valamint az FVM Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei FM Hivatalát is tájékoztattam. 

Budapest, 2000. április 10.

Dr. Polt Péter