OBH 5570/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Kovács Zsolt

Tárgy:    A kisvárdai Kodály Zoltán Általános
Iskola és a 4. sz. Általános Iskola összevonása

Az eljárás megindulása

A TV2 "Jó estét Magyarország" című műsorának 1998. szeptember 25-i riportjából szereztem tudomást arról, hogy Kisvárdán a 4. sz. Általános Iskolában a negyedik osztályos tanulók egy részét a szülők nem engedik az iskolába, mert szerintük az önkormányzat által kijelölt új hely nem megfelelő, és a testi épségük is veszélyben van. 

A testi lelki egészséghez való jog, és a művelődéshez való jog sérelmének veszélye miatt hivatalból rendeltem el vizsgálatot, és az önkormányzat polgármesterét az ügy kivizsgálására kértem fel, majd munkatársam helyszíni vizsgálaton is részt vett. A vizsgálat az következő előzményeket tárta fel:

A tényállás

A riportban elhangzott szülői panaszban említett két iskolát az önkormányzat az 1996/97-es tanévtől egyesítette. A volt Kodály Zoltán Általános Iskola (Flórián tér 4.) épülete  hagyományos felépítésű, a 30-as években eredetileg is iskolának épült épület. Mellette van a katolikus középiskola, amelynek a sportpályáját az általános iskola tanulói is használják. Az ebédlőt a két általános iskola egyesítése után úgy bővítették, hogy az ebédlő melletti tanteremben csak 11 óráig van tanítás, azt követően a gyerekek ott is ebédelhetnek. A Városi Tornacsarnok a volt Kodály Zoltán Általános Iskola főépületétől 2 percre van, egy közúton kell átmenni. Az a 4 - a tornacsarnok épületéhez épült - tanterem, amit a szülők kifogásoltak, 1992-ben eleve tanteremnek készült. Korábban is a Kodály Zoltán Általános Iskolához tartozott, tanteremként használták és jelenleg is jó állapotban van. Az épülethez tartozó sportpálya el volt kerítve, de mivel a szülők kicsinek ítélték, további részt csatoltak hozzá, és ennek az új résznek az egyik oldala a szemle idején még nem volt bekerítve. A tornacsarnok melletti parkolót csak hétvégeken - amikor mérkőzés van - használja a közönség, egyébként az utca nem forgalmas.

A volt 4. számú Általános Iskola (Várady u. 19-21.) több épületből áll. Az iskola főépülete és a tornaterem az 1960-as években épült. Az un. kuriális épület, amelyben 4 tanterem, előtér és mellékhelyiségek vannak nagyon rossz állapotú, nem iskolai célra épült, felújításra szorul. 

A szülők a riport szerint azért tiltakoztak, mert az önkormányzat úgy döntött, hogy a kuriális épületből áthelyezi a tanulókat a tornacsarnok épületéhez épült tantermekbe, de az Egyesített Iskola a szülők kívánságára ideiglenesen újra használatba vette a kuriális épületet, és visszahelyezte az osztályokat az eredeti helyükre, de előtte tisztasági festést végeztek, ám a termek azóta is beáznak. Ehhez az iskolához valóban nagy szabad terület tartozik, de azt az iskola nem használta ki, és a területet magas gaz nőtte be. 

Tekintettel arra, hogy az önkormányzat a szülök kérésének eleget tett, az azonnali intézkedést nem tartottam szükségesnek, ezért a következő tanévben folytattam az vizsgálatot annak megállapítása érdekében, hogy az ideiglenes intézkedéseket milyen véglegesnek tekinthető megoldásokkal váltották ki.
A vizsgálat jogszabályi háttere

A Magyar Köztársaság Alkotmánya

44/A. § (1) A helyi képviselőtestület: a) önkormányzati ügyekben önállóan szabályoz és igazgat, döntése kizárólag törvényességi okból vizsgálható felül, b) gyakorolja az önkormányzati tulajdon tekintetében a tulajdonost megillető jogokat, az önkormányzat bevételeivel önállóan gazdálkodik, saját felelősségére vállalkozhat, c) az önkormányzat törvényben meghatározott feladatainak ellátásához megfelelő saját bevételre jogosult, továbbá e feladatokkal arányban álló állami támogatásban részesül,

70/F. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja az állampolgárok számára a művelődéshez való jogot.  (2) A Magyar Köztársaság ezt a jogot a közművelődés kiterjesztésével és általánossá tételével, az ingyenes és kötelező általános iskolával, képességei alapján mindenki számára hozzáférhető közép- és felsőfokú oktatással, továbbá az oktatásban részesülők anyagi támogatásával valósítja meg.

A közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény (a továbbiakban: Köot.) 

88. § (6) A helyi önkormányzat a közoktatási intézményét, illetve egyes szolgáltatás ellátását akkor szüntetheti meg, ha az adott tevékenységről, szolgáltatásról továbbra is megfelelő színvonalon gondoskodik oly módon, hogy annak igénybevétele a gyermeknek, tanulónak, szülőnek nem jelent aránytalan terhet. Ennek eldöntéséhez be kell szerezni a megyei önkormányzat - fejlesztési tervre épített - szakvéleményét.

102. § (3) A fenntartó a közoktatási intézmény megszüntetésével, átszervezésével, feladatának megváltoztatásával, nevének megállapításával, költségvetésének meghatározásával és módosításával, vezetőjének megbízásával és megbízásának visszavonásával összefüggő döntése előtt beszerzi az intézmény alkalmazotti közösségének, az iskolaszéknek, az iskolai szülői szervezetnek, az iskolai diákönkormányzatnak  a véleményét.

121. § (1) 3. E törvény alkalmazásában aránytalan teher: ha a gyermek, tanuló az óvodai nevelést, iskolai nevelést és oktatást lényegesen nehezebb körülmények között vagy jelentős költségnövekedés mellett tudja igénybe venni, figyelembe véve a gyermek, tanuló életkorát, fogyatékosságát (pl. a változás miatt a nevelési-oktatási intézmény eléréséhez szükséges időtartam jelentősen megnövekszik; a nevelési-oktatási intézményt csak tömegközlekedési eszközzel, többszöri átszállással lehet megközelíteni);

A vizsgálat megállapításai

A vizsgálatom megindításakor figyelembe vettem, hogy az önkormányzat a költségvetését a törvényes kertek között szabadon határozza meg, és mint fenntartó nagyfokú önállósággal bír az intézményi struktúra kialakításában, szervezésében. Döntéseit a csökkenő gyermeklétszám miatt összességében alacsony kihasználtságú intézmények gazdaságtalan működése indokolja. Mégis a vizsgálat folytatása mellett döntöttem, mert felmerült annak a lehetősége, hogy az önkormányzat intézkedése a szülőknek és gyermekeknek aránytalan terhet okozott.

Megállapítottam, hogy az önkormányzat a kérdést véglegesen rendező határozatainak meghozatala előtt intézkedett a Köot. szabályainak megfelelően az érintettek véleményének kikéréséről.
A Köot. 88. § (6) bekezdésében a helyi önkormányzat döntési önállóságát annyiban korlátozza, hogy a közoktatási intézményét úgy szervezheti át, ha azt követően is megfelelő színvonalon gondoskodik az oktatásról oly módon, hogy annak igénybevétele a gyermeknek, tanulónak, szülőnek nem jelent aránytalan terhet. 

A vizsgálat szerint a két intézmény közötti távolság nem minősül aránytalan tehernek, mivel az gyalog is megtehető, és a közlekedés sem jelent fokozott veszélyt a gyermekekre. 

A Köot. szabályai alapján az érdekeltek jogszerűen igénylik, hogy a fenntartó a döntése előtt kérje ki az érdekképviseleti szerveik véleményét az átszervezés módjáról, de a kérdésben végső soron az önkormányzat képviselőtestülete, közgyűlése jogosult a döntés meghozatalára, mert a szabad iskolaválasztás jogát nem lehet kiterjesztően értelmezni, és -álláspontom szerint- az nem biztosítja a gyermekeknek és szüleiknek azt a jogot, hogy az ingyenes és kötelező általános iskola biztosításának sérelme nélkül, a művelődéshez való alapjogra hivatkozással valamely intézmény változatlanul hagyását követeljék.

Összegezve: A gyermeklétszám folyamatos csökkenése miatt a településen nincs szükség annyi tanteremre, mint korábban. Nyilvánvaló, hogy a jobb állapotú tantermek használata szolgálja megfelelően a tanulók érdekeit, és gazdaságosabb is, ha az egy intézményen belüli tanítási helyszínek száma csökken. 

Az önkormányzat tájékoztatása szerint a 2000/2001. tanévben az osztályok létszámának csökkenése, és az a körülmény, hogy az Egyesített Általános Iskola központi épületének tetőtér beépítésével sikerült új tantermeket kialakítani, lehetővé teszi, hogy véglegesen rendeződjön azt a tarthatatlan helyzetet, hogy egy intézmény több helyszínen működött.

A helyszíni szemle során tapasztaltakat TV riportban bemutatott helyzettel összehasonlítva megállapítottam, hogy a riportban a tantermek állapotát kifogásoló szöveghez nem azokat a tantermeket mutatták be, ahová az összevonás folytán a tanulóknak járniuk kellett volna, hanem ahol korábban tanultak, azaz ahonnan kiköltöztek volna. Ezzel a riport alkalmas volt arra, hogy a nézőket félrevezesse. 

A dokumentumokból megállapítottam, hogy az önkormányzat a döntése előtt lehetőséget biztosított az érintett panaszosoknak a véleményük kifejtésére. A hatályos jogszabály viszont egyetlen érdekeltnek sem biztosít vétójogot, érveinek figyelmen kívül hagyása miatt, bár a végső megoldással kapcsolatban érdemi kifogásról nem szereztem tudomást.

A lefolytatott vizsgálat eredményeként megállapítottam, hogy az önkormányzat eljárásában az országgyűlési biztos intézkedését igénylő alkotmányban biztosított alapjog sérelmére nem került sor, ezért a vizsgálatot alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság hiányában megszüntettem.

Budapest, 2000. április 10.

Gönczöl Katalin