OBH 5329/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Kelemen László

Az eljárás megindítása

A Katonai Felderítő Hivatal egyik objektumából hivatalunkhoz a munkakörülményeket kifogásoló névtelen panasz érkezett. A panaszban foglaltak érintik az élethez és az emberi méltósághoz való jogot (Alkotmány  54. §), valamint a legmagasabb testi és lelki egészséghez való jogot (Alkotmány 70/D. §), ezért az ügyben az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (2) bekezdése alapján hivatalból vizsgálatot indítottam. A helyszíni vizsgálat lefolytatására és szakvélemény készítésére az Obtv. 18. § (3) bekezdésében biztosított jogomnál fogva a Honvédelmi Minisztérium Munkavédelmi és Munkaügyi Ellenőrzési Hivatalát kértem fel.

A megállapított tényállás

A panaszlevél szerint a Katonai Felderítő Hivatal Ref. Igazgatóság 2. Ref. Adatszerző Főosztály 2/I. Adatszerző Alközpont kőszeg-táborhegyi objektumában két gépjárműszerelő élet- és balesetveszélyes körülmények között végzi munkáját, mivel a műhelynek kinevezett garázsban nincs autószerelő akna és hiányoznak az autószereléshez szükséges egyéb berendezések is. További probléma, hogy télen nincs megoldva a fűtés, és nincs lehetőség munkaidő után a zuhanyozásra sem. A névtelen levél írója szerint a jelzett problémák kiküszöbölése kis ráfordítással lehetséges lenne, és ezzel megfelelő munka- és életkörülményekhez jutnának a szerelők.

Az ellenőrzési hivatal a panaszlevélben állított tények valódiságát megállapította, szakvéleményében azonban az érintett gépkocsivezető-szerelők vonatkozásában nem tartotta a helyzetet visszásnak. (A szakvéleményt a jelentéshez csatolom.)

A szakvélemény, illetőleg a szakvélemény készítőjével folytatott konzultáció során szerzett információk szerint az objektumban azért nincs feltétlenül szükség szerelőaknára, mert ott csak kisebb, általában a magángépjármű-vezetők által otthon is elvégezhető napi karbantartási munkák folynak, az időszakos vizsgákat és az alkatrészcserét igénylő javításokat a budapesti központi javítóműhelyben végzik. Egyebekben a szakvélemény szerint a műhely "el van látva a szükséges asztali és kézi (elektromos meghajtású) lakatos szerszámgépekkel, szerszámokkal, állapotuk megfelelő, cseréjük biztosított. Emeléshez (pl. kerékcsere) a gépkocsi emelőjét használják, a felemelt helyzet biztosítására tartóbakokkal rendelkeznek."

A szakvélemény szerint a fűtést központi fűtéssel oldják meg, ez a téli időszakban 16-18 Co-os hőmérsékletet biztosít. A szakvélemény készítője szerint a bejárati vasajtók hőszigetelésének hiánya okozza a viszonylag alacsony hőmérsékletet, a szigetelést azonban tervbe vették. Az épületek és a berendezések felújítására és fejlesztésére az 1999-2001. közötti időszakban egyébként is mintegy 30 millió Ft-ot terveznek költeni, és e beruházás keretében megvalósítják a hőszolgáltatás gáztüzelésűvé alakítását. Arra nem tér ki a szakvélemény, hogy ez a műhely téli hőmérsékletét mennyiben növeli meg.

A szakvélemény megállapította, hogy a vízellátást lajtkocsiból töltött víztárolóból biztosítják ivás és tisztálkodás céljára. 3 db egyedi elektromos vízmelegítővel ellátott mosdó áll rendelkezésre, zuhanyozó azonban nincs. A zuhanyozó fülkék kialakítását a szakvélemény nem a panaszos szerelők, hanem csak a szintén ott 24 órás szolgálatot teljesítő egyéb személyzet vonatkozásában ítéli szükségesnek.

A vizsgálat megállapításai

Az egészséges és biztonságos munkavégzéshez szükséges általános követelményeket a munkavédelemről szóló 1993. évi XCIII. törvény (Mvt.), annak végrehajtási rendelete, és néhány további, a törvény felhatalmazása alapján kiadott egyes speciális területek előírásait tartalmazó miniszteri rendelet állapítja meg. A munkaviszonyok sokféleségére tekintettel azonban sok esetben lehetetlen minden részterületre egységesen alkalmazható jogi normák előírása. Ezért utal az Mvt. 18. § (3) bekezdése arra, hogy jogszabály hiányában a tudományos, technikai színvonal mellett elvárható követelményeket kell megtartani. Ehhez még azt lehet hozzátenni, hogy természetesen be kell tartani az Alkotmányt is, a munkavégzés körülményeinek olyanoknak kell lenniük, hogy azok ne sértsék az Alkotmányban foglalt általános emberi és munkavállalói jogokat. A kőszegi objektumból jelzett panaszokat ebben az összefüggésben vizsgáltam.

A szerelőakna szükségességét illetően nincs olyan jogszabályi rendelkezés, amelynek alapján a munkavédelem kérdéseiben szakismerettel nem rendelkező személy, beleértve az országgyűlési biztost is, egyértelműen állást tudna foglalni. E tekintetben csak a szakmai szabályokra és szokásokra lehet hagyatkozni. A panaszosok szerint a szerelőakna létesítése elemi követelmény, annak hiányában a munkavégzés életveszélyes. Ezzel szemben a munkaügyi ellenőrző szerv álláspontja szerint a szóban forgó objektumban nem folyik olyan munkavégzés, amelynek a szerelőakna elengedhetetlen követelménye volna. Mivel ez utóbbi álláspont korrekt tényközlésen alapuló logikus következtetésnek tűnik, nem állapítok meg alkotmányos visszásságot, és nem teszek olyan ajánlást, amelyet az ügyben intézkedésre jogosultaknak feltétlenül figyelembe kellene venniük. Mindazonáltal még ha visszás helyzet nem is állapítható meg, a szerelőakna létesítését megfontolandónak tartom olyan alapon, hogy annak hiánya az érintettekben félelmet kelt, de legalábbis a biztonság- és komfortérzetüket rontja. Ez elegendő ok lehet arra, hogy ezt a valóban nem túl jelentős beruházást igénylő munkálatot az egyébként is tervbe vett felújítás és korszerűsítés keretében elvégezzék.

Nem találhatunk arra vonatkozóan sem konkrét jogszabályi előírást, hogy hány fokos hőmérsékletnek kell lennie egy szerelőműhelyben, illetőleg, hogy ott kell-e biztosítani zuhanyozási lehetőséget. Az Mvt. 24. § b) pontja általánosságban akként rendelkezik, hogy minden munkavállaló részére biztosítani kell a munkahely és a munka jellegének megfelelően a tisztálkodási és a melegedési lehetőséget. Az Alkotmány általános előírásai pedig biztosítják az emberi méltósághoz, valamint a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jogot. E jogokat az Európában, illetve Magyarországon kialakult általános fejlettségi színvonal, és az abból levezethető jogosnak tekintett társadalmi elvárások figyelembevételével tölthetjük meg tartalommal, illetve konkretizálhatjuk a szóban forgó esetre. Ebből a kontextusból kiindulva úgy ítélem meg, hogy a fűtésre vonatkozó panasz megalapozott. A munkaidejük nagy részét a szerelőműhelyben töltő, és ott általában egy helyben tartózkodó szerelők számára nem elfogadható a 16-18 Co-os hőmérséklet. Az olyan huzamos tartózkodásra szolgáló helyiségekben, ahol a dolgozók lényegében ülőmunkát végeznek, a lakások és az irodák szokásos fűtési hőmérsékletét kell alapul venni, az a hőmérséklet pedig minimálisan 22 Co körül van. Erre tekintettel az alacsony hőmérséklet miatt az itt említett jogok tekintetében alkotmányos visszásságot állapítok meg. 

Hasonló logika alapján ítélem visszásnak azt a helyzetet, hogy a kőszegi objektumban a fizikai munkát végzők részére nincs zuhanyozási lehetőség. A tisztálkodásnak ez a formája általánosan elterjedt az olyan munkahelyeken, ahol a fizikai munkát végzők fokozott verejtékezésnek avagy szennyeződésnek vannak kitéve. Ilyen szennyeződés valószínűleg a szerelőmunkások körében is szokásos, mégha nem is végeznek teljes körű szerelési munkát. A Munkaügyi és Munkavédelmi Ellenőrzési Hivatal szakvéleménye szerint a szerelőknek ugyan nem kell feltétlenül ilyen tisztálkodási lehetőséget biztosítani, de vannak olyan személyek is (a 24 órás szolgálatot teljesítők), akiknek már kellene. Így a zuhanyozási lehetőség megteremtése mindenképpen indokolt, tekintettel arra is, hogy ez sem jelent jelentős többletkiadást.

Ajánlás

Az Obtv. 21. § (1) bekezdése alapján felkérem a Katonai Felderítő Hivatal főigazgatóját, tegye meg a szükséges intézkedéseket arra, hogy a kőszeg-táborhegyi szerelőműhelyben a fűtési időszakban a hőmérséklet elérje a 22 Co-t, továbbá, hogy a zuhanyozás lehetősége biztosított legyen.      

Kérem a Katonai Felderítő Hivatal főigazgatóját, hogy állásfoglalásáról és intézkedéseiről az Obtv. 21. § (2) bekezdése szerint 30 napon belül szíveskedjék tájékoztatni.

Budapest, 1999. november 15.

Dr. Polt Péter