OBH 5319/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr.Kiss László

Az eljárás megindulása:
	A panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert unokaöccse, F.J. ceglédberceli lakos 1996. május 21-én, az éjszakai órákban beleesett egy - a közúton kiásott - munkagödörbe és a helyszínen meghalt. Az ügyben elrendelt nyomozást a rendőrség bűncselekmény hiányában megszüntette. A panaszos sérelmesnek tartotta, hogy a kivitelező felelősségét nem állapították meg, a megszüntető határozat ellen különböző ügyészi szervekhez benyújtott panaszait elutasították.
  	A panasz alapján  az 1993. évi LIX. tv. 17. § (1) bekezdésére tekintettel vizsgálatot rendeltem el.

Érintett alkotmányos jog: 
Jogállamiság, jogbiztonság (Alk. 2. § (1) bek.)
Jogorvoslathoz való jog (Alk. 57. § (5) bek.)
Alkalmazott jogszabályok:
32/1994. (XI. 10.) IKM rendelet Építőipari Kivitelezési Biztonsági Szabályzat kiadásáról
4.8. Ha a természetes megvilágítás nem kielégítő, továbbá sötétedés után a munkahelyeket és a közlekedési utakat meg kell világítani.

20/1984. (XII. 21.) KM rendelet az utak forgalomszabályozásáról és a közúti jelzések elhelyezéséről
14. § (1) Az úttesten végzett munkával elfoglalt területet, illetőleg az úttesten levő - a közlekedés biztonságát veszélyeztető - akadályt piros-fehér sávozású korláttal, terelőfüzérrel, terelőkúpokkal, vagy más, hasonló eszközökkel el kell keríteni (részleges útelzárás). Éjszaka és korlátozott látási viszonyok között ezen felül az elkorlátozott terület kezdetét és végét - legalább a megállási látótávolságból észlelhető, folyamatos piros vagy villogó borostyánsárga fényt adó - lámpával meg kell jelölni, vagy az elkorlátozó elemeket fényvisszaverő felülettel kell ellátni. A lezárt terület előtt el kell helyezni az "Úton folyó munkák", valamint az "Útszűkület" jelzőtáblát. Az elkorlátozásra a nyíl alakban sávozott piros-fehér színű tábla alkalmazható.
 (2) Az (1) bekezdés esetén a közúti jelzőtáblák elhelyezésére vonatkozó általános szabályoktól olyan mértékben lehet eltérni, hogy az a jelzések láthatóságát és a közlekedés biztonságát ne veszélyeztesse.

1978. évi IV. törvény a Büntető Törvénykönyvről
Foglalkozás körében elkövetett veszélyeztetés
171. § (1) Aki foglalkozása szabályainak megszegésével más vagy mások életét, testi épségét vagy egészségét gondatlanságból közvetlen veszélynek teszi ki, vagy testi sértést okoz, vétséget követ el és egy évig terjedő szabadságvesztéssel, közérdekű munkával vagy pénzbüntetéssel büntetendő.
(2) A büntetés
a) három évig terjedő szabadságvesztés, ha a bűncselekmény maradandó fogyatékosságot, súlyos egészségromlást, vagy tömegszerencsétlenséget,
   b) egy évtől öt évig terjedő szabadságvesztés, ha a bűncselekmény halált ... okoz.

1973. évi I. törvény a büntetőeljárásról
5. § (1) A hatóságok feladata, hogy az eljárás minden szakaszában a tényállást alaposan és hiánytalanul tisztázzák, a valóságnak megfelelően állapítsák meg, a terhelő és mentő, valamint a büntetőjogi felelősséget súlyosító és enyhítő körülményeket egyaránt figyelembe vegyék. Fel kell deríteni azokat az okokat és körülményeket is, amelyek a bűncselekmény elkövetését közvetlenül lehetővé tették.
(3) A büntetőeljárásban szabadon felhasználható minden olyan bizonyítási eszköz és bizonyíték, amely a tényállás megállapítására alkalmas lehet; a hatóságok ezeket egyenként és összességükben szabadon értékelik, és ezen alapuló meggyőződésük szerint bírálják el.
61. § (3) A bizonyítás eszközeinek nincs előre meghatározott bizonyító ereje.
(4) A kétséget kizáróan nem bizonyított tényt a terhelt terhére értékelni nem lehet.
68. § (1) Ha a bizonyítandó tény megállapításához vagy megítéléséhez különleges szakértelem szükséges, szakértőt kell igénybe venni.
77. § (1) Ha az eljáró szakértőtől kért felvilágosítás vagy a szakvélemény kiegészítése nem vezetett eredményre, vagy egyéb okból szükséges, kérelemre vagy hivatalból más szakértőt kell kirendelni.

Megállapított tényállás:
1996. május 21-én, Ceglédbercelen, a Cserői és a Budai utca kereszteződésénél a GILDEX Kft. munkásai egy víznyelőakna készítése céljából, kb. 2,5 m. hosszú 60 cm széles és 60-70 cm. mély munkagödröt ástak ki. A gödröt a kitermelt földdel körbesáncolták, jelzőszalaggal körbekerítették, de jelzőlámpát nem helyeztek el mellette. A munkaterületet "útszűkület", "úton folyó munkák" és "40 km-es sebességkorlátozást" jelző táblák védték. Másnap hajnalban egy helyi lakos az árokban egy halottat talált. A Ceglédi Rendőrkapitányság megállapította, hogy az éjszaka folyamán F.J. ceglédberceli lakos a lakására menet beleesett a munkagödörbe és a helyszínen életét vesztette. A halált koponyasérülés, koponyaűri vérzés okozta. A jelzőszalagot tartó bak a holttest alatt, a gödörben volt.
A Ceglédi Rendőrkapitányság Bűnügyi Osztálya államigazgatási eljárás keretében hozott, 1996. november 18-án kelt, 12-62/1996.ált. sz. határozatában - a kirendelt szakértő véleményére alapozva - rögzítette, hogy F.J. balesete nincs összefüggésben a munkagödröt kiásó GILDEX Kft. által elkövetett mulasztással. Bűncselekmény elkövetésére utaló adatok nem merültek fel.
Az elhunyt hozzátartozója - D.M.-né - fellebbezett a határozat ellen. Fellebbezésében egyebek mellett a 32/1994. (XI.10.)KM rendelettel kiadott Építőipari Kivitelezési Biztonsági Szabályzat rendelkezésére hivatkozott, amely szerint: "Ha a természetes megvilágítás nem kielégítő, továbbá sötétedés után a munkahelyeket és a közlekedési utakat meg kell világítani."
A fellebbezés alapján a Pest Megyei Rendőr-főkapitányság Bűnügyi Osztálya 1997. július 9-én kelt 46/34-1996.ált. sz. határozatával megsemmisítette az első fokú szerv határozatát és új igazságügyi munkavédelmi és orvos szakértőt rendelt ki. Elrendelték F.J. holttestének exhumálását és boncolását. A munkavédelmi szakértő megállapította, hogy a bekövetkezett haláleset összefüggésben van a Kft. által elkövetett szabálytalanságokkal, annak felelőssége egyértelmű.
A Pest Megyei Rendőrfőkapitányság Vizsgálati Osztálya 310/1997.bü. számon nyomozást indított ismeretlen tettes ellen a Btk. 171. § (1) bekezdésébe ütköző, foglalkozás körében elkövetett halált okozó gondatlan veszélyeztetés vétsége alapos gyanúja miatt. A nyomozás során megállapították, hogy F.J. 1996. május 21-én 17.50 perckor érkezett Ceglédbercelre vonattal és 21. 30 óráig három italboltban fordult meg, miközben nagyobb mennyiségű alkoholt fogyasztott. Az ismételten bevont munkavédelmi szakértő véleménye szerint F.J. halála az Építőipari Kivitelezési Biztonsági Szabályzatban előírtak megszegésével nem állt közvetlen okozati összefüggésben. A bűncselekmény elkövetését nem lehetett bizonyítani, ezért 1997. október 18-án a nyomozást megszüntették.
D.M.-né a nyomozás megszüntetése ellen panasszal élt, mert a baleset helyszínén vizsgálatot végző ügyeletes orvos a Hungária Biztosítónak adott igazolásában ittasságot nem állapított meg, továbbá kétségbevonta az igazságügyi munkavédelmi szakértő véleményét. Hivatkozott  az utak forgalomszabályozásáról és a közúti jelzések elhelyezéséről szóló 20/1984. (XII. 21.) KM rendeletre, amely előírja, hogy az úttesten végzett munkával elfoglalt területet éjszaka és korlátozott látási viszonyok között folyamatos piros vagy villogó borostyánsárga fényt adó lámpával meg kell jelölni. A Budaörsi Városi Ügyészség a panaszt alaposnak találta, a sérelmezett határozatot hatályon kívül helyezte és az ügyben pótnyomozást rendelt el.
A Pest Megyei Rendőr-főkapitányság Vizsgálati Osztálya a pótnyomozást lefolytatta, kiegészítő szakvéleményt készíttetett, s a nyomozást ismételten megszüntette. A Bűnügyi Osztály által az államigazgatási eljárás keretében, korábban kirendelt szakértő - a teljes ügyirat birtokában - a Kft. egyértelmű felelősségnek megállapításával kapcsolatos nyilatkozatát a továbbiakban nem tartotta fenn.
A megszüntető határozat ellen benyújtott újabb panaszt a Budaörsi Városi Ügyészség elutasította, mivel álláspontja szerint nem állapítható meg a vádemeléshez szükséges bizonyossággal, hogy a Kft. részéről elkövetett foglalkozási szabályszegések veszélyhelyzetet idéztek elő, valamint az sem, hogy F.J. halálos balesete az említett szabálytalanságok miatt következett be.
D.M.-né a Pest Megyei Főügyészségtől az ügy felülvizsgálatát kérte. A Főügyészség  1998. március 17-én NF.4554/1997. sz. levelében az újabb panaszt megalapozatlanság miatt elutasította. Tájékoztatták a panaszost, hogy a Kft. által elkövetett szabálytalanságok nem fejthettek ki közvetlen veszélyeztető hatást a gyalogosokra, mivel a munkaárok jól láthatóságát a közúton lévő higanygőzlámpák világítása biztosította.
A panaszos vitatta, hogy az érintett útszakaszon a baleset időpontjában "jól láthatóságot biztosító közvilágítás" volt, kérte a megyei főügyészség határozatának felülvizsgálatát és a büntetőeljárás tovább-folytatásának elrendelését.
A Legfőbb Ügyészség Nyomozás Felügyeleti Főosztálya 1998. június 2-án kelt, NF 3460/1998.-1. sz. levelében a panaszt nem találta alaposnak, a konkrét ügy összes körülményeit és a balesettel való okozati összefüggéseket elemezve a Kft. által elkövetett foglalkozási szabályszegéseket büntetőjogi szempontból értékelte, s ennek eredményeként a nyomozás megszüntetését törvényesnek és megalapozottnak tartotta.

A vizsgálat megállapításai:
	A panaszbeadványhoz mellékelt iratok és a Ceglédi Rendőrkapitányságtól kapott adatok alapján megállapítottam, hogy az ügyben érintett rendőri és ügyészi szervek a hatályos jogszabályok alapján jártak el.
	A Budaörsi Városi Ügyészség B.123/1997. számú határozatának indoklásában kifejtette, hogy a Btk. 171. § (1) bekezdésébe ütköző bűncselekményt az követi el, aki foglalkozása szabályainak megszegésével más vagy mások életét, testi épségét vagy egészségét gondatlanságból közvetlen veszélynek teszi ki. A bűncselekmény megállapításának lényeges feltétele, hogy a foglalkozási szabályszegés és a konkrét veszélyhelyzet kialakulása, illetőleg a testi sérülés bekövetkezése között okozati összefüggés álljon fenn. A büntetőjogi felelősség megállapításához tehát önmagában nem elegendő a szabályszegő magatartás, de nem elegendő az sem, ha emellett más vagy mások élete, testi épsége vagy egészsége veszélybe kerül, esetleg megsérül. Csak akkor állapítható meg a bűncselekmény, ha ennek a veszélynek az oka éppen a szabályszegő magatartás volt, azaz ha a veszély vagy sérelem nem következett volna be, ha az elkövető a foglalkozás szabályainak megfelelő magatartást tanúsított volna.
	Az eljárások során bevont három igazságügyi munkavédelmi szakértő közűl csak egyikük véleménye állapított meg összefüggést a kivitelező Kft. szabályszegése és a baleset bekövetkezése között. Ennek alapján került sor a nyomozás elrendelésére. A másik két szakértő ugyancsak megállapította a szabályszegést, de véleményük szerint ez nem volt okozati összefüggésben a balesettel. A nyomozás adatainak birtokában a harmadik szakértő is megváltoztatta a véleményét és úgy nyilatkozott, hogy a Kft. felelőssége a haláleset bekövetkezésében egyértelműen nem állapítható meg.
	A közvetlen veszélyhelyzet fennállását azért nem lehetett kétséget kizáróan megállapítani, mert a baleset helyszínén a közvilágítás megfelelő láthatóságot biztosított a közúti közlekedési jelzőtáblákkal jelzett, a kitermelt földdel körülsáncolt és jelzőszalaggal körülvett munkaterületnek. A félszélességben lezárt úttest másik oldalán a gyalogos és járműforgalom akadálytalan volt.
	A nyomozóhatóság a szakvélemények figyelembevételével és a nyomozás során beszerzett egyéb adatok alapján megalapozottan döntött a nyomozás megszüntetéséről. A büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény 61. § (4) bekezdése szerint a kétséget kizáróan nem bizonyított tényt a terhelt terhére értékelni nem lehet.
A bűncselekmény gyanújával kapcsolatos adatok mérlegelését a büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény 5.§ (1) bekezdése a nyomozó hatóságok, illetve az ügyészség, vádemelés esetén pedig a bíróság hatáskörébe utalja, minthogy a tényállás tisztázását az eljáró hatóságok feladatává teszi. Az országgyűlési biztos nem  bírálhatja felül az eljáró szerveknek a bizonyítás körében tett intézkedéseit és a bizonyítékok mérlegelésével összefüggő érdemi döntéseit. A bizonyítékokat újra nem értékelheti, vizsgálata csak arra terjedhet ki, hogy az érintett szervek a jogszabályoknak megfelelően jártak-e el, illetve a tényállás megállapításánál túllépték-e a bizonyítékok mérlegelésére vonatkozó jogkörük alkotmányos határait.
A rendőri és az ügyészi szervek eljárásuk során a jogszabályok rendelkezéseit megtartották, a bizonyítási eljárást széleskörűen lefolytatták, több szakértői véleményt szereztek be a véleményeltérések kiküszöbölésére, a panaszos jogorvoslati beadványait elbírálták, értesítési, tájékoztatási kötelezettségüknek eleget tettek.

	A fentiek alapján a panasz ügyében alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot nem állapítottam meg, ezért a vizsgálatot lezárom.

Budapest, 2000. szeptember 30.

Gönczöl Katalin