OBH 5264/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Kristó Annamária

Az eljárás megindulása:

A Blikk című újságban "Életveszélyben érzik magukat a Markó utcaiak" címmel vészjósló cikk jelent meg  az V. kerületi Markó utcában történő gázvezeték felújítási munkálatok egészségre kárósító hatásáról. "A földszinten lakók életveszélyben érzik magukat, aludni sem tudnak az erős gázszag miatt".

Az Obtv. 16. § (2) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján hivatalból vizsgálatot indítottam annak kiderítésére, hogy a felújítási munkálatok veszélyeztetik-e az ott élők életét, illetve van-e annak egészségkárosító hatása.

Érintett alkotmányos jogok:

A Magyar Köztársaság elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez. (Alkotmány 18. §)

Alkalmazott jogszabályok:

1995. évi LIII. törvény
a környezet védelmének általános szabályairól

1. § (2) A törvény a kiszámíthatóság és a méltányos teherviselés elve szerint megfelelő kereteket teremt az egészséges környezethez való alkotmányos jogok érvényesítésére és elősegíti
b) az emberi egészség védelmét, az életminőség környezeti feltételeinek javítását;
8. § (1) A környezetet veszélyeztető vagy károsító környezethasználó köteles azonnal befejezni a veszélyeztető vagy károsító tevékenységet.
(2) A környezethasználó köteles gondoskodni a tevékenysége által bekövetkezett környezetkárosodás megszüntetéséről, a károsodott környezet helyreállításáról.
12. § (1) Mindenkinek joga van a környezetre vonatkozó tényeknek, adatoknak, így különösen a környezet állapotának, a környezetszennyezettség mértékének, a környezetvédelmi tevékenységeknek, valamint a környezet emberi egészségre gyakorolt hatásainak megismerésére.
(4) A környezethasználót – e törvény rendelkezései szerint – tájékoztatási kötelezettség terheli az általa okozott környezetterhelés és -igénybevétel, valamint környezetveszélyeztetés tekintetében.
A levegő védelme
22. § (2) A levegőt védeni kell minden olyan mesterséges hatástól, amely azt, vagy közvetítésével más környezeti elemet sugárzó, folyékony, légnemű, szilárd anyaggal minőségét veszélyeztető, vagy egészséget károsító módon terheli.
(3) A tevékenységek, létesítmények tervezésénél, megvalósításánál, folytatásánál, valamint a termékek előállításánál és használatánál törekedni kell arra, hogy a légszennyező anyagok kibocsátása a lehető legkisebb mértékű legyen.
Veszélyes anyagok és technológiák

A megállapított tényállás és a vizsgálat megállapításai:

A Blikk-ben megjelent cikk azt sugallta, hogy egy elhúzódó és nem megfelelő technológiával készülő gázvezeték felújítási munkálat miatt, a környezetben élők életveszélyben vannak, ezért az Obtv. 18. § (3) bekezdésében biztosított jogkörömnél fogva felkértem az ÁNTSZ Közegészségügyi Főosztályát a hivatalos vizsgálat elvégzésére, valamint annak megállapítására, hogy az ott végzett munkák okoznak-e  a környezetben élőkre életveszélyt, illetve van-e egészségkárosító hatása.

Megkeresésem során az ÁNTSZ Fővárosi Intézete 1998. szeptember 25-én vizsgálatot tartott. A vizsgálat során a helyszínelők igen erős gázszagot éreztek, amely a munkagödröknél különösen fokozott volt. A munkálatok során az 1 barr-os nagyobb és a 600 mm-es lakossági vezetékeket cserélték 400-as vezetékre csőbehúzásos módszerrel. A régi vezetékeket átvágták, majd kimosás után a csöveket fóliával lezárták.

A vizsgálat során az ÁNTSZ szakemberei megállapították, hogy a bűzt a régi csövekre lerakódott és a munkálatok, valamint  a tisztítás során megbolygatott szennyeződés okozta, amely a kirakódott szagosító anyagot is tartalmazta. A Gázművek Rt. a szolgáltatott gázhoz szagosítóként tercier-butil-merkaptánt, valamint tetrahidro-tiofént adagolt 7 mg/m3 koncentrációban.

1998. szeptember 21-én és szeptember 23-án az V. kerületi ÁNTSZ felszólítására a Fővárosi Gázművek Rt. Műszaki Fejlesztési Osztálya levegőszennyezettségi vizsgálatot végzett saját laboratóriumában, amely szerint semmilyen egészségkárosodást okozó anyag nem került a légtérbe. Ugyanakkor a Gázművek laboratóriuma az ÁNTSZ megkeresésére telefonon elmondta, hogy a műszerei nem alkalmasak a környezeti levegő vizsgálatára.

Mivel a Markó utcai gázvezeték felújításnál egy új technológiát alkalmaznak, amely a korábbihoz képest lényegesen olcsóbb és gyorsabb, valószínűsíthető, hogy ezt a módszert a jövőben is alkalmazni fogják. Az ÁNTSZ Fővárosi Intézete sincs a műszerezettségét tekintve felkészülve a fentebb említett szagosító anyagok környezeti levegőből történő mérésére, ezért a jövőben elvégzendő hasonló vizsgálatok garantálására megkeresték a Szénhidrogén-kutató Intézetet, valamint beszerzik a kérdéses anyagot, hogy azt a jövőre nézve ezeknél a munkálatoknál mérni és vizsgálni tudják.

Az ÁNTSZ a vizsgálat során megkereste az Országos Kémiai Biztonsági Intézet Egészségügyi Toxikológiai Tájékoztató Szolgálatát, ahol a két szagosító anyag egészségi hatásait tekintve a következő tájékoztatást adták: 

-tercier-butil-merkaptán méregerősség szerint: szájon át: ártalmas, belélegezve: nem mérgező, nem ártalmas. Nincs meghatározva az emberre vonatkozó toxikus szint mértéke.

- tetrahidro-tiofén szagküszöbértéke: 0,004 mg/m3. Munkahelyi expozíciós értékre és egyéb határértékre nem találtak adatot.

Tekintettel arra, hogy a szóban forgó anyagokból a városi gáz maximum 7 mg/m3-t (2 ppm) tartalmaz, amely a csőből kijutva többszörösére hígul, a kellemetlen zavaró szag ellenére a vázolt körülmények között nincs egészségkárosító hatása, életveszély pedig ezen körülmények között szóba sem jöhet.

Az ÁNTSZ az erőteljes bűzkibocsátás miatt megkereste a Közép-Duna-Völgyi Környezetvédelmi Felügyelőséget, mint illetékes hatóságot.

Összegezve az eddigieket:
Az ÁNTSZ helyszíni szemléje, a Gázművek nyilatkozata, valamint az Országos Kémiai Biztonsági Intézet Egészségügyi Toxikológiai Tájékoztató Szolgálatának a tájékoztatását figyelembe véve a Budapest V. kerület Markó utcai gázvezeték felújításánál a kellemetlen, zavaró szag ellenére egészségkárosító hatással nem kell számolni és életveszély ezen körülmények között szóba se jöhet. Azonban bizonyítást nyert a helyszíni szemlén, hogy a munkálatok során a levegőbe kerülő szagosító anyag rendkívül erős, laikus számára  gázszivárgásra emlékeztető szagot áraszt, amely okot adhatott a környezetben élőknek az aggodalomra. Az Alkotmány 18. §-ában biztosított egészséges környezethez való alapjog magába foglalja azt a jogot is, hogy az inkriminált környezetben élők tájékoztatást kapjanak a környezetüket ért hatások következményeiről. Mindezeket figyelembe véve, megállapítottam, hogy a gázvezeték felújítási  munkálatainak a környezetében élőket alkotmányos jogukkal kapcsolatosan sérelem érte, ezért az állampolgári jogok biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazással élve, a 21. § (1) bekezdése alapján a Fővárosi Gázművek Rt. elnök-vezérigazgatójának a következő ajánlást teszem: 

Ajánlás

A jövőben a hasonló helyzeteket elkerülendő, minden esetben tegyen eleget a környezet védelmének általános szabályairól szóló 1995. évi LIII. törvény 12. § (4) bekezdésében előírt, egzakt adatokra támaszkodó, tájékoztatási kötelezettségének, 

Budapest, 1998. október 21.

Gönczöl Katalin