OBH 4939/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: Dr. Gáspárné dr. Pere Katalin

Az eljárás megindulása

A panaszos személyes megjelenésekor egy nagyobb nyugdíjas csoportot képviselve azt sérelmezte, hogy a Harkányi Gyógyfürdőben többek között H. J. és felesége 300-300 Ft-ot fizetett annak ellenére, hogy a szakrendelésen a kormányrendeletben előírtaknak megfelelően "térítés mentes" kezelésre kaptak beutalót [a Budapest, XIX. ker. reumatológiai szakrendelésen 7 db 01 és 06-os kódszámú jegyet kaptak (01. termál gyógymedence, hévízi tófürdő, 06. orvosi gyógymasszázs)]. Ezt kívánja igazolni a panaszhoz mellékelt orvosi igazolással. Panaszukra az Egészségügyi Minisztériumtól sem kaptak kielégítő választ.

Érintett alkotmányos jogok

A legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog [Alkotmány 70/D. § (1)-(2) bekezdés].

Alkalmazott jogszabályok

A kötelező egészségbiztosítás ellátásairól szóló 1997. évi LXXXIII. tv. valamint a végrehajtására kiadott 217/1997. (XII.26.) Korm. rendelet [módosította a 203/1999. (XII.26.) Korm. rendelet] .

Az orvosi rehabilitációs ellátás keretében történő gyógyfürdőellátások rendeléséről, a társadalombiztosítás által támogatott gyógyfürdőellátások kiszolgálásának szakmai követelményeiről, valamint az ellátásokhoz nyújtott társadalombiztosítási támogatás elszámolásának rendjéről szóló 17/1997. (VI.30.) NM rendelet [módosította az 56/1999. (XI.26.) EüM rendelet].

Megállapított tényállás

A legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog sérelmének gyanúja miatt indított vizsgálat eredményeként a következőket állapítottam meg:

Az árak megállapításáról szóló 1990. évi LXXXVII. törvénynek a hatósági ármegállapításáról szóló 7. §-ának (1) bekezdése szerint a törvény mellékletében felsorolt termékekre, szolgáltatásokra a mellékletben feltüntetett miniszter, illetve a helyi önkormányzat legmagasabb árat vagy legalacsonyabb árat (hatósági árat) állapít meg. A hatósági áras termékek, illetve szolgáltatások között viszont a mellékletben nem szerepel a gyógyfürdőellátás, mint szolgáltatás. Ebből az következik, hogy a gyógyfürdőellátás tekintetében nem állapítható meg hatósági ár, az árat a szolgáltatók szabadon állapítják meg. A panasz idején hatályos rendelkezés szerint a támogatás mértéke a támogatás alapjául elfogadott ár (és ez nem feltétlenül a tényleges ár) 100 %-ának megfelelő összeg.

A fentieknek megfelelően tehát helyes volt az Egészségügyi Minisztériumnak a panaszra adott korábbi válasza, mely szerint a biztosító a gyógyfürdő szolgáltatások árának csak egy részét fedezi. Ez a tényleges költségeknek csak 50-70 %-át jelenti. Ezért az adott gyógyfürdők kérhetik az igénybe vevőktől a különbözetet vagy annak egy részének kifizetését. Ingyenes kezelés csupán a közgyógyellátási igazolvánnyal rendelkező betegeknek jár, mivel ezen betegek után a biztosító a teljes árat megtéríti a gyógyfürdők számára. A Harkányi Gyógyfürdő tehát jogosan kérhette a belépő díj kifizetését a panaszosoktól.

A jelenleg hatályos kötelező egészségbiztosítás ellátásairól szóló 1997. évi LXXXIII. tv. végrehajtásáról rendelkező 217/1997. (XII.1.) Korm. rendelet 10. §-ának (2) bekezdése szerint a gyógyfürdőellátások árához nyújtott támogatás mértéke a gyógyfürdőellátás ÁFA-val növelt ára 100 %-ának megfelelő összeg.

A 10/A. § (1) bekezdése szerint a kormány állapítja meg (többek között) az R. 10. §-ában meghatározott gyógyfürdőellátások tekintetében a támogatás mértékét a Társadalombiztosítási Ár- és Támogatási Bizottság (TÁTB) javaslata alapján (mely értelemszerűen a társadalombiztosítási támogatás alapjául elfogadott ár függvényében történhet). Az új szabályozáshoz kapcsolódó 217/1997. (XII.1.) Korm. rendelet 10. §-ának (2) bekezdése pontosítása, valamint
az orvosi rehabilitációs ellátás keretében történő gyógyfürdőellátás rendjéről, a társadalombiztosítás által támogatott gyógyfürdőellátások kiszolgálásának szakmai követelményeiről, valamint az ellátáshoz nyújtott társadalombiztosítási támogatás elszámolásának rendjéről szóló 17/1997. (VI.30.) NM rendelet 9. §-ának (2) bekezdésének pontosítása, továbbá az új kormányrendelet előkészítése folyamatban van (így a gyógyfürdőellátáshoz nyújtott társadalombiztosítási támogatás mértékét és ÁFA nélküli összegét tartalmazó 6. számú melléklete az új kormányrendelet hatályba lépésével egyidejűleg hatályát veszti).

A panaszhoz mellékletként csatolt igazolás - melyet a Budapest XIX. ker. Önkormányzat Rheumatológiai Szakrendelése adott ki - nem azonos a gyógyfürdő beutalóval és utólag 1998. május 26-án kelt. Az igazoláson szereplő "térítésmentesen jogosultak" szöveg helytelen, nem felel meg a jogszabályban a beutaló kitöltésére előírt szabályoknak, ez okozta a panaszt megalapozó félreértést.

A fentiekre tekintettel a vizsgálat eredményeként alkotmányos jogokkal összefüggésben visszásságot nem állapítottam meg. A vizsgálatot lezártnak tekintem.

Budapest, 2000. március 6.

Dr. Polt Péter