OBH 4904/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: Tasnádiné dr. Bácsi Zsuzsanna

Az eljárás megindulása

Panaszos beadványában a beruházó, kivitelező mellett  a Bányakapitányság hatósági eljárását is kifogásolta, mert ingatlanán, bejegyzett szolgalmi jog hiányában is megépítették a gázelosztó vezetéket.

Vizsgálatot az Alkotmányban rögzített tulajdonhoz való jog érintettsége és a jogorvoslati jog sérelmének gyanúja miatt indítottam.

A megállapított tényállás:
A Biharugrai 079 hrsz-u külterületi ingatlan földrendezés jogcímén került a Tsz. használatába. Panaszosok az 1993 június 23-án tartott kárpótlási árverésen szerezték meg a Biharugrai 079-2 és 079-3 hrsz alatti ingatlanukat. A tulajdonjog bejegyzésével kapcsolatos kérelmet 1993 június 28-án jegyezték fel az ingatlanok tulajdoni lapjára. Panaszosok birtokba léptek. Tulajdonjogukat a széljegyek alapján 1997. május 5-én bejegyezték.
Az Észak-Kelet Békési terület nyolc önkormányzata a DÉGÁZ Rt. és a beruházásban részt vevő Kft polgári jogi társaságot alapított, vezetékes földgázellátással kapcsolatos beruházás lebonyolítása érdekében. A tervező a  Szolnoki Bányakapitánysághoz benyújtott dokumentációban többek között feltüntette a  beruházással érintett ingatlanok tulajdonosainak, kezelőinek nevét. A lista szerint a Biharugrai 079-2 és 079-3 hrsz alatti ingatlanok, kezelője a Szabó Pál Mgtsz, Biharugra, Tó u. Az Mgtsz. - annak ellenére, hogy az ingatlan tulajdoni lapján jogállásaként csak tsz. földhasználati jog került feltüntetésre -  a Biharugra külterület 079 hrsz vonatkozásában, 1996 februárjában, mint tulajdonos, a szolgalmi jog alapításához nyilatkozatot adott, melyet a tervező a dokumentációval együtt benyújtott a Bányakapitányságnak. A tervezésben részt vevő Kft benyújtotta a szolgalmi jog bejegyzése iránti kérelmet, melyet a földhivatal 1996 augusztus 23-án széljegyzett rá panaszosok ingatlanára. A földhivatal 1998. november 10-én hiánypótlásra hivta fel a Kft-t, mivel időközben a tulajdonos változás bejegyzésre került, a becsatolt nyilatkozat alapján a szolgalmi jog nem jegyezhető be. A vizsgálat ideje alatt kapott tájékoztatás szerint, mivel a építtető és a panaszosok között per indult, a per befejezéséig a földhivatal nem hoz határozatot a szolgalmi jogra vonatkozó kérelemről.

A Bányakapitányság 1996. április 18-án kelt 1301/1996 sz. határozatával engedélyezte a gázelosztó vezeték létesítését. Határozatát panaszosoknak nem, csak az Mgtsz-nek küldte meg. A gázvezeték létesítési engedélyezési eljárása során a Szeghalmi Földhivatal meghozta  az érintett termőföldek időleges hasznosítását engedélyező 10.033/96 sz határozatát. Az 1996. június 24-én kelt határozatot a földhivatal többek között a tulajdoni lapon még nyilvántartott Mgtsz-nek és a Földkiadó Bizottságnak küldte meg. 
A Bányakapitányság az 1996 október 11-i helyszíni szemle alapján 1996. november 8-án az 5177/96 sz határozatával megadta a használatbavételi engedélyt.

Panaszosok beadványuk szerint, 1996-ban, az építkezés során szereztek a beruházásról tudomást. A Bányakapitánysághoz 1996 október 21-én érkezett panaszosok nevében egy ügyvédi beadvány, melyben  kérték a kiadott határozatok megküldését, mivel jogorvoslattal kívánnak élni.  A beadvány hiányos volt, ezért a Bányakapitányság ügyvédi meghatalmazás, tulajdoni lapok csatolására, illeték lerovására hívta fel a kérelmezőt. Mivel a hiánypótlást határidőn belül - 1996. november 20-ig - nem teljesítették, a Bányakapitányság a kérelmet elutasította 1996 december 16-án. Elutasító levélben tájékoztatást adtak arról, hogy tulajdonosi nyilatkozatot az Mgtsz  adta meg 1996 februárjában.

Panaszosok birtokháborítási eljárásokat indítottak. A birtokháborítás megszüntetése iránti perben  az első fokú bíróság felhívására sem kezdeményezte a beruházó a szolgalmi jog alapítására irányuló államigazgatási eljárást. Ezért a bíróság a szolgalmi jog alapítása nélkül történt létesítéssel előidézett jogellenes állapot megszüntetése érdekében, kötelezte az alperest, hogy a felperesi tulajdonon levő gázvezetéket bontsa el, és a föld termőképességét állítsa helyre. A birtokháborítási perben hozott ítélet jogerőre emelkedett 1997. szeptember 29-én. Az alperes nem tartotta teljesíthetőnek az ítéletet, arra hivatkozva, hogy a beruházás elkészült, a gázvezeték üzembe helyezése megtörtént. Az  üzemeltető - mivel a perben félként nem vett részt - az ítéletben foglaltakat magára nézve nem tartja kötelezőnek, használati díjat sem kíván fizetni, mert állítása szerint nem tulajdonos.
Vizsgálatom alatt a Bányakapitánysága arról tájékoztatott, hogy a pervesztes fél perújítást kezdeményezett. Ennek ellenére a beruházó 1999. március 8-án arról tájékoztatta a Bányakapitányságot, hogy a jogerős ítéletben foglaltak végrehajtását megkezdi az érintett vezetékszakaszt elbontja, és a panaszosok ingatlanának megkerülésével új vezeték szakaszt épít ki. 

Alkalmazandó jogszabályok:
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról ( Obtv)

1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól
18. § (4) Az olyan ügyfél részére, aki ismeretlen helyen tartózkodik, vagy nem tud az ügyben önállóan eljárni - ha nincs törvényes képviselője vagy meghatalmazottja -, a gyámhatóság ügygondnokot rendel ki.

26. § (1) A közigazgatási szerv köteles a határozathozatalhoz szükséges tényállást tisztázni. Ha ehhez a rendelkezésre álló adatok nem elegendőek, hivatalból vagy kérelemre bizonyítási eljárást folytat le.
(2) A közigazgatási szerv által hivatalosan ismert és a köztudomású tényeket nem kell bizonyítani.
(3) Bizonyítási eszközök különösen: az ügyfél nyilatkozata, az irat, a tanúvallomás, a szemle és a szakértői vélemény.
(4) A közigazgatási szerv a bizonyítékokat egyenként és összességükben értékeli, és az ezen alapuló meggyőződése szerint állapítja meg a tényállást.

45. § (1) A határozatot kézbesítés útján kell közölni, a jelenlevő ügyféllel, azonban - ha jogszabály nem zárja ki - kihirdetés útján is közölni lehet.
(2) Ha jogszabály elrendeli, a közlés közszemlére (közhírré) tétel útján történik.

1997. évi CXLI. törvény az ingatlan-nyilvántartásról (2000. január 1-jén  lép hatályba)
2. § (1) Az ingatlan-nyilvántartás településenként tartalmazza az ország valamennyi ingatlanának e törvény szerint meghatározott adatait, az ingatlanhoz kapcsolódó jogokat és jogi szempontból jelentős tényeket. Az ingatlan-nyilvántartás tartalmazza továbbá az oda bejegyzett személyeknek a nyilvántartáshoz szükséges, e törvényben meghatározott, személyazonosító és lakcímadatait is.
(2) Az e törvényben felsorolt jogokon és tényeken kívül az ingatlan-nyilvántartásba más jog bejegyzését, tény feljegyzését csak törvény rendelheti el.

14. § Az ingatlan-nyilvántartás az ingatlan következő adatait tartalmazza:
a) a település nevét, az ingatlan fekvését (belterület, külterület megjelölése), a belterületen lévő ingatlannál az utca (tér, krt. stb.) nevét és a házszámot, a helyrajzi számát és területnagyságát,
b) művelési ágát és a művelés alól kivett terület elnevezését,
c) minőségi osztályát, kataszteri tisztajövedelmét,
d) ingatlan-nyilvántartási szempontból szükséges egyéb adatát.

19. § (1) Az ingatlan adatait, valamint az ingatlanhoz kapcsolódó jogokat és jogilag jelentős tényeket a számítógépen kezelt tulajdoni lapra kell az ingatlan-nyilvántartásban bejegyezni.

1993. évi XLVIII. törvény a bányászatról, egységes szerkezetben a végrehajtásáról szóló 115/1993. (VIII. 12.) Korm. rendelettel
Bt. 2. § E törvény hatálya alá tartozó tevékenységeket az emberi élet, az egészség, a környezet és a tulajdon védelmének, valamint az ásvány- és geotermikus energiavagyon gazdálkodási követelmények érvényesülésének biztosításával szabad végezni.

Bt. 38. § (1) Az ingatlan tulajdonosa (kezelője, használója) köteles tűrni, hogy a bányavállalkozó vagy a földtani kutatásra jogosult szervezet az ingatlanon, annak rendeltetésszerű használatát nem akadályozó módon megfigyeléseket, méréseket végezzen, jeleket helyezzen el, illetve az ingatlan felszíne alatt vagy felett vezetéket létesítsen. A bányavállalkozó, valamint a földtani kutatásra jogosult szervezet e tevékenységével okozott károkat a bányakárokra vonatkozó szabályok szerint köteles megtéríteni.
(2) Az (1) bekezdés szerinti tevékenységnek kell tekinteni a vezetékeknek és tartozékainak esetenkénti ellenőrzését, a fenntartásával és javításával kapcsolatos munkák elvégzését, valamint a szeizmikus robbantást és felvételezést is.
(3) Az ingatlan rendeltetésszerű használatát akadályozó vezetékek, oszlopok, állomások és egyéb létesítmények elhelyezése céljára a bányavállalkozó és a földtani kutatásra jogosult szervezet - kártalanítás ellenében - szolgalom alapítását igényelheti. A szolgalom alapításáról, továbbá a kártalanítás módjáról és mértékéről a bányavállalkozónak az ingatlan tulajdonosával (kezelőjével, használójával) ajánlat megküldésével kell az egyezség létrehozását megkísérelni. Megegyezés hiányában a szolgalom alapítását és annak fejében járó kártalanítást a megyei, fővárosi közigazgatási hivatal vezetője állapítja meg. A megyei, fővárosi közigazgatási hivatal vezetőjének határozata ellen államigazgatási úton fellebbezésnek helye nincs.

Bt. 44. § (1) A bányafelügyelet
a) műszaki-biztonsági, munkavédelmi, építésügyi hatósági és építésfelügyeleti hatáskörébe tartozik:
....– a szénhidrogén szállítóvezetékek létesítése és üzemben tartása,
(2) A bányafelügyelet eljárására az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény rendelkezései – a (3) bekezdésben foglalt eltéréssel – az irányadók.....
 (5) A bányafelügyelet intézkedni köteles, ha a hatósági felügyelete alá tartozó tevékenységek gyakorlásával kapcsolatban a 2. §-ban meghatározott közérdek sérelméről tudomást szerez.

1/1977. (IV. 6.) NIM rendelet a gázenergiáról szóló 1969. évi VII. törvény végrehajtásáról
59. § (1) A biztonsági övezetet, a tilalmakat és korlátozásokat az 1. § (2)–(3) bekezdésében meghatározott hatásköröknek megfelelően a Bányahatóság, illetve az Energiafelügyelet határozza meg a létesítmény engedélyezése során.
(2) Az engedélyező hatóság a gázüzemi létesítmény, illetőleg berendezés és a környezet biztonságának megóvása mellett indokolt esetben a biztonsági övezet terjedelmétől, továbbá az előírt tilalmak és korlátozások alól eltérést engedélyezhet és ennek feltételeit megállapíthatja, az eltérések megállapításához az építésügyi hatóság hozzájárulása szükséges; az eljárásba az érdekelt szakhatóságokat és szerveket (pl. közművek) be kell vonni.

63. § (1) A biztonsági övezet által érintett ingatlanokra bányaszolgalmi jogot kell bejegyezni.
(2) A létesítmény engedélyezése során az illetékes hatóság állapítja meg, hogy a bányaszolgalom mely ingatlanokra terjed ki és utasítja az érdekelt vállalatot annak az ingatlan-nyilvántartásba (telekkönyvbe) történő bejegyeztetésére.
(3) Ha a létesítmény, illetve berendezés elhelyezése miatt a terület kisajátítása nem szükséges, a bányaszolgalom magában foglalja a létesítmények, illetve berendezések (pl. szállító vezeték) az érintett területen való elhelyezésére vonatkozó jogokat is.

65. § (1) Az ingatlan-nyilvántartásba történő bejegyzés alapjául az ingatlan tulajdonosának (kezelőjének, használójának) bejegyzésre alkalmas engedélye, annak hiányában az államigazgatási határozatnak a biztonsági övezettel kapcsolatos bányaszolgalom alapítására vonatkozó rendelkezése szolgál.
 (2) A biztonsági övezet létesítésével az ingatlanban esetlegesen okozott károkért, beleértve a művelési ág változásából, az ingatlan értékcsökkenéséből eredő károkat is, a kisajátítási kártalanítás szabályainak alkalmazásával pénzbeli kártalanítást kell fizetni. Az ilyen igényeket – a bányaszolgalommal kapcsolatos kártalanítás szabályai szerint – államigazgatási úton kell érvényesíteni. [Bt. 46. § (2) bekezdés.] Ha a biztonsági övezet megállapítása az ingatlan vagy egy részének rendeltetésszerű használatát lehetetlenné teszi, az ingatlant vagy érintett részét ki kell sajátítani.
(3) Az ingatlan rendeltetésszerű használatának megakadályozása vagy kisajátítása miatt járó kártalanítás megállapítása során a létesítmény elhelyezésére vonatkozó jog (pl. területfelhasználási engedély, bányaszolgalmi jog stb.) megadásának az időpontja az irányadó.

1994. évi XLI. törvénya gázszolgáltatásról, egységes szerkezetben a végrehajtásáról szóló 3/1995. (I. 20.) Korm. rendelettel
  Gszt 1995 I 28- 1997. IV 4 között hatályos szövege
Gszt. 14. § (1) Az idegen ingatlan használatára és a kártalanításra a bányászatról szóló törvény (a továbbiakban: Bt.) rendelkezései az irányadók.
(2) A gázelosztó, a csatlakozó és a fogyasztói vezetékek idegen ingatlanon történő elhelyezése, idegen ingatlant érintő biztonsági övezete létesítése bányaszolgalmi jog alapján történhet.
(3) Az ingatlan tulajdonosa vagy egyéb jogcímen használója tűrni köteles, hogy a fenyegető vagy bekövetkezett veszélyhelyzet elhárítása, illetve megszüntetése érdekében ingatlanát a veszélyhelyzet elhárítására hivatott szervek a szükséges mértékben használják.
Biztonsági övezet
Gszt. 15. §....
 (4) Ha a biztonsági övezetre vonatkozó rendelkezések figyelembevételével a gázellátó rendszer elhelyezése az ingatlan rendeltetésszerű használatát megszünteti, vagy nagymértékben akadályozza, és emiatt a létesítmény bányaszolgalom alapján történő elhelyezésére nincsen lehetőség, a létesítmény beruházójának az ingatlant meg kell vásárolnia. Ha az adásvétel nem jön létre az ingatlan kisajátítását kérheti. Az ingatlan kisajátítását az ingatlan tulajdonosa is kérheti a szolgalom alapításától számított egy éven belül. A kisajátított ingatlant az állam tulajdonába és a gázszolgáltató, illetve gázértékesítő ingyenes használatába kell adni. Az ingyenes használati jog a létesítmény üzemeltetésének megszüntetésével megszűnik.

Gszt. 34. § (1) Az idegen ingatlan használatával és a bányaszolgalom alapításával okozott károk megtérítésére a Bt. és a Polgári Törvénykönyv rendelkezései az irányadók. A kártalanítást a gázelosztó, a csatlakozó és a fogyasztói vezeték létesítési eljárásának keretében kell rendezni.

 Gszt 1997. XX. törvénnyel módosított szövege, hatályos 1997. IV 5-től:
Gszt. 14. § (1) Az idegen ingatlan használatára és a kártalanításra a bányászatról szóló törvény (a továbbiakban: Bt.) rendelkezései az irányadók.
(2) A megépült gázelosztó vezeték idegen ingatlanon történő elhelyezésére és biztonsági övezetére a vezeték használatbavételéig bányaszolgalmi jogot kell alapítani. Nem vonatkozik ez a közterületen létesített gázvezeték idegen ingatlant érintő biztonsági övezetére. Ebben az övezetben építmény létesítése esetén, ha az építmény használati jellege indokolja, az építési hatóság kötelezheti a gázszolgáltatót a biztonsági övezet csökkentésére.
(3) A csatlakozó és a fogyasztói vezetékek idegen ingatlanon történő elhelyezésére, továbbá e létesítmények idegen ingatlant érintő biztonsági övezetére a Polgári Törvénykönyv szabályait kell alkalmazni.
(4) Az ingatlan tulajdonosa vagy egyéb jogcímen használója tűrni köteles, hogy a fenyegető vagy bekövetkezett veszélyhelyzet elhárítása, illetve megszüntetése érdekében ingatlanát a veszélyhelyzet elhárítására hivatott szervek a szükséges mértékben használják.

Gszt. 15. §
(4) Ha a biztonsági övezetre vonatkozó rendelkezések figyelembevételével a gázelosztó vezeték az ingatlan rendeltetésszerű használatát megszünteti, vagy nagymértékben akadályozza, és emiatt a létesítmény bányaszolgalom alapján történő üzemeltetésére nincsen lehetőség, a létesítmény beruházójának az ingatlant meg kell vásárolnia. Ha az adásvétel nem jön létre, az ingatlan kisajátítását kérheti. Az ingatlan kisajátítását az ingatlan tulajdonosa is kérheti a szolgalom alapításától számított egy éven belül. A kisajátított ingatlant az állam tulajdonába és a gázszolgáltató, illetve a gázértékesítő ingyenes használatába kell adni. Az ingyenes használati jog a létesítmény üzemeltetésének megszüntetésével megszűnik.

Gszt. 34. § (1) Az idegen ingatlan használatával és a bányaszolgalom alapításával okozott károk megtérítésére a Bt. és a Polgári Törvénykönyv rendelkezései az irányadók.

 1993. évi II. törvény a földrendező és a földkiadó bizottságokról

1994. évi LV. törvény a termőföldről (hatályos 1994. VII. 27.)

6. § (1) Belföldi jogi személy és jogi személyiség nélküli más szervezet termőföld tulajdonjogát - a Magyar Állam, az önkormányzat, az erdőbirtokossági és legelőbirtokossági társulat és a közalapítvány kivételével - nem szerezheti meg.
(2) Egyházi jogi személy végintézkedés, illetőleg ajándékozási, tartási vagy gondozási szerződés alapján termőföldre tulajdonjogot szerezhet.

1992. évi II. törvény a szövetkezetekről szóló 1992. évi I. törvény hatálybalépéséről és az átmeneti szabályokról

1987. évi XI. törvény a jogalkotásról
1. § (1) A jogalkotó szervek a következő jogszabályokat alkotják:
a) az Országgyűlés törvényt,
c) a Kormány rendeletet,
d) a miniszterelnök és Kormány tagja (a továbbiakban együtt: miniszter) rendeletet,
e) az országos hatáskörű szerv vezetésével megbízott államtitkár (a továbbiakban: államtitkár) rendelkezést,
f) az önkormányzat rendeletet.
(2) E rangsornak megfelelően az alacsonyabb szintű jogszabály nem lehet ellentétes a magasabb szintű jogszabállyal.

49. § (1) A miniszter és az országos hatáskörű szerv vezetője jogszabályban meghatározott irányítási jogkörében a közvetlen irányítása alá tartozó szervek tevékenységét szabályozó utasítást adhat ki.

Egyéb:

4/1979. (NIM. É.23.) OBF szabályzat a bányahatóság létesítési és használatbavételi  engedélyezési eljárásáról

60/1992. (XI. 17.) AB határozat

Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy a jogalkotásról szóló 1987. évi XI. törvény garanciális szabályainak mellőzésével hozott minisztériumi és egyéb központi állami szervektől származó, jogi iránymutatást tartalmazó leiratok, körlevelek, útmutatók, iránymutatások, állásfoglalások és egyéb informális jogértelmezések kiadása és az ezekkel való irányítás gyakorlata alkotmányellenes.

25/1993. (IV. 23.) AB határozat
Az Alkotmánybíróság gyakorlatában - ahogy ezt az Alkotmánybíróság a 11/1992. (III. 5.) AB határozatában kifejtette - a jogbiztonság szorosan a jogállamiság alkotmányjogi elvéhez kapcsolódik. A jogbiztonság a jogalkotótól elsősorban azt várja el, hogy a jog egésze és egyes részterületei, továbbá egyes szabályai is világosak, egyértelműek és alkalmazhatók legyenek. A végrehajtási rendelkezések deregulációjának elmulasztása az alapul fekvő magasabb szintű jogszabály hatályon kívül helyezésével együtt a jogbiztonságot súlyosan sértheti, miként a jelen összefüggésben is, ezért az Alkotmánybíróság a rendelkezések alkotmányellenességét az Alkotmány 2. § (1) bekezdése alapján megállapította és azokat megsemmisítette.

Az érintett alkotmányos jogok
A Magyar Köztársaság Alkotmányának 2. § (1) bekezdése: A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
A Magyar Köztársaság Alkotmányának 13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
A Magyar Köztársaság Alkotmányának 57.§ (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelen lévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.

A vizsgálat megállapításai:

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény behatárolja hatáskörömet.

A panaszosokat az 1998. november 19-én megküldött levelemben  tájékoztattam arról, hogy a beruházó eljárását nem vizsgálom, mert a közszolgáltatóknak csak a közszolgáltatással kapcsolatos tevékenységet vizsgálhatom az 1993. évi LIX.  törvény 16. §-a értelmében.

 A kérelemben feltett kérdések alapján a panaszosok a Bányakapitányság 1996 évi sérelmezett beruházásra vonatkozó hatósági eljárásainak, illetve esetleges mulasztásainak vizsgálatát kérték.

A bányakapitányság eljárásának vizsgálata  során bekértem az illetékes földhivataltól a  gázvezeték létesítésével, szolgalmi joggal kapcsolatos iratokat.
 A Bányakapitánysághoz benyújtandó létesítési engedély iránti kérelemnek kötelező melléklete a mezőgazdasági rendeltetésű föld  termelésből kivonását engedélyező földhivatali  határozat csatolása. Megállapítottam, hogy a Földhivatal 1996. április 18-án kelt 10.033/96 sz határozatával engedélyezte az érintett termőföldek időleges hasznosítását földvédelmi járulék egyidejű megfizetésével. A határozat keltekor a panaszosok tulajdonjoga csak széljegyen szerepelt, bejegyzésére nem került. sor, így ügyfélnek nem minősültek, és határozatot nem kézbesítették számukra.

A tulajdonviszonyok rendezése érdekében, az állam által az állampolgárok tulajdonában igazságtalanul okozott károk részleges kárpótlásáról szóló 1991. évi XXV. törvény (Kpt) végrehajtására kiadott 104/1991. /VIII.3./ Korm. rendelet / Kptr/ 52.§-a értelmében az árverésen vásárolt földet - ha a tulajdonjog ingatlan-nyilvántartási bejegyezhetőségének feltételei fennállnak - legkésőbb az árverés évének december 31. napjáig kell birtokba adni. 

A panaszos, tulajdonjogának ingatlan-nyilvántartásba való bejegyezhetőségének feltételei fennálltak. A földhivatal a birtokbaadással és a bejegyzéssel késlekedett. Így a gázvezeték engedélyezési eljárás során a panaszosok jogilag nem voltak ismert tulajdonosok. Ezért az eljárásban - mely a földre vonatkozó rendelkezési jogukat korlátozza - ügyfélként nem jelentek meg, fellebbezési jogukkal nem élhettek. A földhivatal a késedelemmel alkotmányos visszásságot idézett elő, mert megsértette az Alkotmány 2. §. (1) bekezdésében írt szabály alapvető elemét jelentő jogbiztonság elvét.
A tulajdonjogból fakadó használat, rendelkezés jogát korlátozta a hatóság földterület művelésből ideiglenes kivonását engedélyező határozata. Mindez az Alkotmány 13.§ (1) bekezdésében rögzített tulajdonjog védelmével nem egyeztethető össze.
Az Ae 18.§ (4) bekezdése értelmében az ismeretlen helyen tartózkodó, vagy az eljárásban akadályozott ügyfél részére a gyámhatóság gondnokot rendelhet ki. Az Ae 3.§ (4) bekezdése értelmében ügyfél akinek jogát vagy jogos érdekét az ügy érinti. A termőföld  termelésből kivonása érinti a tulajdonosok használók érdekeit. Így ezen rendelkezések alkalmazásával a földhivatalnak azokban az esetekben ahol termőföldre bejegyzett tulajdonosként, vagy földhasználóként Mgtsz szerepel, a nem ismert tulajdonosok érdekeinek védelme érdekében ügygondnok kijelöléséről kellett volna gondoskodni. Amennyiben az eljárás idején az árverései vevő már birtokba lépett az ingatlan-nyilvántartási bejegyzés feltételei fennálltak, az ügygondnokot kirendelő gyámhatóságnál nyilatkozatot tehettek arra nézve, hogy az érintett földrészletek tulajdonosai. Ebben az esetben az eljárásban ügyfélnek kell tekinteni, ügygondnok kirendelését hatálytalanítani kell.
A földhivatal oly módon próbálta az új, de ingatlan-nyilvántartásba be nem jegyzett tulajdonosokat értesíteni, hogy határozatát megküldte a tulajdoni lapon nyilvántartott Mgtsz-eknek, önkormányzatok Polgármesteri Hivatalainak, Földkiadó Bizottságoknak. 
 Az Áe 45.§-a értelmében határozat közlése közszemlére tétellel akkor lehetséges, ha ezt jogszabály elrendeli. Így nem minősíthető az ingatlan-nyilvántartásba még be nem jegyzett tulajdonosok vonatkozásában szabályszerű kézbesítésnek, hogy a kapott határozatot az önkormányzat hirdetőtábláján is kifüggesztették. 

A panaszosok  tulajdonjogának késedelmes bejegyzése megakadályozta, hogy panaszosok tulajdonukat érintő határozatok ellen jogorvoslattal élhessenek. Ez az Alkotmány 57.§ (5) bekezdésében biztosított jogorvoslati jogosultság alkotmányos joggal kapcsolatos visszásságot eredményezett.

A földhivatali  ügyintézés késedelme nemcsak a gázelosztó vezeték építése esetén sérti az be nem jegyzett tulajdonos érdekeit. Így az OBH 5825/96 sz jelentésemben szintén alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot állapítottam meg azokban az esetekben amikor részarány tulajdon kiadására kijelölt földalapba, vagy a kárpótlási földalapba tartozó termőföldre kisajátítási eljárás indult, melyben nem vehettek ügyfélként részt az ingatlan-nyilvántartásba be nem jegyzett részarány-tulajdonos magánszemélyek, illetve kárpótlási árverésen termőföldre vételi jogukkal elő személyek. Az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságok kiküszöbölése érdekében több ajánlást tettem a kárpótlási árverésen szerzett földek jogszabályban előírt időben birtokba adására, a kisajátításról szóló 1976. évi 24. tvr módosítására. Ezen jelentésben írtakkal összhangban - a panaszosok ügyéhez hasonló esetek elkerülése érdekében - célszerűnek tartom, hogy nem csak a kisajátítási eljárással, érintett, hanem bányaszolgalmi joggal, vagy a Ptk 171. § alapján alapított egyéb használati joggal érintett ingatlanok tulajdonjogra vonatkozó széljegyeit soron kívül intézze el az illetékes földhivatal

Az ingatlan-nyilvántartás lényege, hogy az ingatlanra vonatkozó lényeges adatok tények jogok mindenki számára hozzáférhetők legyenek. 
Az ingatlan-nyilvántartás az önálló ingatlanok adatait, valamint az azokhoz kapcsolódó jogokat és jogilag jelentős tényeket tartalmazza. Az ingatlan-nyilvántartási trv-t felváltó új törvény kibővítette a bejegyezhető jogok körét a termőföld 5 évnél hosszabb időtartamú haszonbérleti jogának bejegyezhetőségével. A gazdasági élet biztonsága érdekében bővült a feljegyezhető tények köré is. Így feljegyezhető a törölt zálogjog ranghelyének fenntartása, illetőleg a ranghellyel való rendelkezés jogáról történő lemondás, a jelzálogjog ranghelyének előzetes biztosítása, valamint a ranghely megváltoztatása. 
Mindez jelentős előrelépés volt az ingatlan-nyilvántartás elveinek érvényesítésére.
A termőföld művelési ágának időleges megváltozása is a tulajdonos rendelkezési jogának korlátozásával járhat. Ezért szükségesnek tartom, hogy ezen korlátozás kitűnjön az ingatlan-nyilvántartásból, ezen adat bejegyzésére sor kerüljön.

Az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében jogszabály módosítási javaslattal élek.

II.
Vizsgáltam, hogy tulajdonosi nyilatkozatként mit fogadott el eljárása során a  Bányakapitányság.
A becsatolt iratokból egyértelmű - és ezt a bírósági ítélet indokolása is rögzíti, - hogy a Bányakapitányság érvényes nyilatkozatnak fogadta el a Biharugra külterület 079 hrsz vonatkozásában, Szabó Pál Mgtsz képviselőjének, 1996 februárjában, a szolgalmi jog alapításához tett nyilatkozatát. Ezért nem intézkedett annak érdekében, hogy a szolgalmi jog alapításáról a közigazgatási hivatal államigazgatási határozatot hozzon.( Bt 38.§ ) 

Azonban a  90-es években több nagy jelentőségű földtulajdont érintő törvény született,
A termelőszövetkezetek az 1992. évi I. törvény szerinti szövetkezetekké, vagy a Gt hatálya alá tartozó gazdasági társasággá alakultak át.
A termelőszövetkezetek átalakulása kapcsán az 1992. évi II. törvény a szövetkezeti vagyon felosztási szabályait rögzítette E törvény szerint a termőföldre sajátos szabályok vonatkoztak, földalapokat kellett kijelölni. Ugyanez a törvény 25.§-a értelmében a fennmaradó földterületeket az egyéb vagyoni eszközökre vonatkozó vagyonnevesítés szabályai szerint kellett felosztani.  A törvény szakaszaiból következik, hogy a termelőszövetkezet tulajdonában nem maradhatott termőföld.
A földrendező és a földkiadó bizottságokról szóló 1993. évi II. törvény is  hatályba lépett 1993. január 23-án. A részarány tulajdonú földek tekintetében a földkiadó bizottságok a kárpótlási földek tekintetében a földrendező bizottságok intézkedtek
A termőföld vonatkozásával így rendelkezési joga már nem volt az átmenet időszakában sem a Mgtsz-eknek.
A termőföldről szóló -1994. VII. 27-től hatályos - 1994. évi LV. törvény idézett 6.§-a értelmében az átalakult termelőszövetkezet nem szerezhet földtulajdont.

Mindezek a rendelkezések széles körben ismertek, voltak a termelőszövetkezet. 1996-ban termőföld tekintetében már nem tehetett volna tulajdonosi nyilatkozatot.

A tervező a kérelemhez csatol mellékletek között a tervezett gáznyomvonallal érintett területek hrsz számát, művelési ágát tulajdonos, kezelő nevét címét listába szedte. A lista szerint gázelosztó vezeték építése  85 külön hrsz-mal jelölt ingatlant érintett. Ebből  44 esetben a lista szerint Mgtsz. tulajdonos, illetve kezelő.

Jelen ügyben a panaszosok tulajdonjoga csak széljegyként szerepelt az ingatlan tulajdoni lapján. A Gszt és a NIM rendelet sem tartalmaz a bányaszolgalmi joggal kapcsolatos rendelkezéseiben arra nézve szabályt, hogy ez esetben kit kell az ingatlan tulajdonosának tekinteni. 

Az OFB Szabályzat értelmében a létesítési illetve használatbavételi engedély során a bányakapitányságnak vizsgálni kell az építtető építési jogosultságát.  Az építtető építési jogosultságát a szabályzat 12.§-a szerint többek között tulajdonos (kezelő, használó) hozzájáruló nyilatkozatával igazolhatja.  A Szabályzat 14.§-a szerint a tervező felelős az előírásszerű tervekért. A Bányakapitányságnak a Szabályzat szerint csak az előírt mellékletek meglétét és követelményeknek megfelelőségét kellett vizsgálnia. Erre hivatkozva a Bányakapitányság eljárását vizsgáló Országos Bányászati Hivatal  vizsgálata szerint az eljáró hatóság nem sértett jogszabályt.

Országos Bányászati Hivatal vizsgálata eredményéről szóló tájékoztatásában kifejtette, hogy eljárásukra az Ae. szabályai mellett, az OFB Szabályzat vonatkozik, a Szabályzat miniszteri rendelettel történő kiváltásáig. E szerint a Bányakapitányság az engedélyezési eljárásában a benyújtott kérelemhez előírt dokumentációk meglétét vizsgálja, s azt nem köteles ellenőrizni, hogy az Mgtsz a tulajdonosi nyilatkozatot valóban a tulajdonában álló földterületre adta-e ki. Erről az építési jogosultság igazolása érdekében az építtetőnek  kell gondoskodni a létesítési engedély benyújtását megelőzően.
 
A bányakapitányság eljárására több jogszabály rendelkezése vonatkozik.
A Bányászati törvény szabályozza többek között a bányafelügyelet műszaki-biztonsági, munkavédelmi, építésügyi hatósági és építés-felügyeleti hatáskörét. E hatásköreiben a bányafelügyelet az Áe-ben rögzített szabályok között jár el a törvényben meghatározott eltérésekkel. A  Bányakapitányság létesítési és használatbavételi engedélyezési eljárásával kapcsolatban speciális szabályokat tartalmaz az Országos Bányaműszaki Felügyelőség által kiadott 4/1979 (NIM. É.23.) OBF szabályzat. E Szabályzat kiadására az akkor még hatályban volt  bányászatról szóló 1960 évi III. törvény Vhr-je, a gázenergiáról szóló  1969. évi VII.  törvény 8.§-a,  valamint az építésügyről szóló 1964. évi III. törvény vhr-je adott felhatalmazást. E törvényeket időközben a gázszolgáltatásról szóló   1994. évi XLI. törvény, a bányászatról szóló 1993. évi XLVIII. törvény és az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény  hatályon kívül helyezte. A Gszt. hatályba lépése után is  hatályban maradt az 1/1977 (IV.6.) NIM  rendelet jelentős része. Így a Bányakapitányság bányaszolgalmi joggal kapcsolatos eljárására az idézett  1/1977 (IV.6.) NIM rendelet is tartalmaz szabályokat.

A Bányakapitányság eljárása során a reá vonatkozó speciális szabályok alkalmazásával járt el. Az eljárása során azonban az Ae általános szabályait köteles betartani.
Az Ae 26. §-a szerint a közigazgatási szerv köteles a határozathozatalhoz szükséges tényállást tisztázni. A létesítési engedély megadása során a tényállást a kérelmező által becsatolt iratok alapján dönti el. A hatóság abban dönt, hogy az ügyfél által becsatolt iratok elegendőek-e a kérelem elbírálásához. Ezt az általános szabályt nem hagyhatja figyelmen kívül az államigazgatási szerv.
Így nem tekinthető a csatolt iratok tartalmának megalapozott vizsgálatának az, hogy a bányakapitányság,  egy tervezői nyilatkozat alapján, az érintett 85 ingatlannál 44 esetben tulajdonosi nyilatkozatnak fogadta el a Tsz képviselője által aláírt nyilatkozatot. Az eljárása során a Bányakapitányság bekérhette volna a tulajdoni lapokat, melyből a kitűnik, hogy tulajdonos váltás történt, melynek bejegyzésére a földhivatali késedelem miatt még nem került sor.  Ez nem azt jelenti, hogy a be nem jegyezett tulajdonostól elfogadhatott volna nyilatkozatot. Ez esetben a Bányakapitányságnak azt kellett volna megállapítani, hogy a rendezetlen, nem naprakész ingatlan-nyilvántartás miatt a beruházással érintett ingatlanok egy részének tulajdonosa jogilag nem ismert. Ez a megállapítás nem hátráltatta volna jelentős mértékben a létesítési engedély megadása iránti eljárás befejezését. Ugyanis bányaszolgalmi jog alapítása államigazgatási határozattal is lehetséges. Államigazgatási határozat meghozatalával a kérelmező építési jogosultsága rendeződik, és az érintett ingatlanokra a bányaszolgalmi jog államigazgatási határozat alapján bejegyezhető.

A Gszt idézett 14.§ (1) bekezdésében, csak az 1997. április 5-től hatályba lépett módosítással rendelkezik úgy, hogy a bányaszolgalmi jog alapításának meg kell történnie a vezeték használatbavételéig. A módosítás előtt elegendő volt a bányaszolgalmi joggal kapcsolatos nyilatkozat benyújtása ez engedélyezési eljárás során, de a létesítési illetve használatvételi engedély megadásának nem volt feltétele a bejegyzett bányaszolgalmi jog. A panaszosok ügyében bányaszolgalmi jog bejegyzési kérelmet benyújtották a földhivatalhoz, és ezzel eleget tettek a jogszabály előírásának. A Bányakapitányság elfogadta a nyilatkozatokat, így nem intézkedett annak érdekében, hogy a közigazgatási hivatal államigazgatási határozatot hozzon a bányaszolgalmi jog alapításáról azon ingatlanok vonatkozásában, amelyekre tulajdonosi nyilatkozatot Mgtsz adott. 
Miután a létesítési engedély kiadása során a Bányakapitányság elfogadta a kérelmező által becsatolt tulajdonosi nyilatkozatokat a kérelmező építési jogosultságának igazolására, a használatbavételi eljárás során e körben már kötelezettséget nem írhatott elő a kérelmezőnek.
A becsatolt iratokból kitűnik, hogy a panaszosok a hatóság 5792/96 sz hiánypótlásra felhívó levelében írtakat nem teljesítették, így a Bányakapitányság az Áe szabályai szerint járt el, amikor az eljárást nem folytatta le.

A jelenleg is  hatályos 1/1977 (IV.5.) NIM rendelet 63.§ (2) bekezdése azonban továbbra sem követeli meg a bányaszolgalmi jog bejegyzésének megtörténtét. Ez ellentétes a Gszt módosított  14.§-ának előírásaival. A NIM rendelet rendelkezései olyan magasabb szintű jogszabály végrehajtására hivatottak, amely abban a formában már nem léteznek, mivel új törvényi szabályozás lépett hatályba. Ennek tudható be, hogy a NIM rendelet például a már nem hatályos Bt 46.§-ára utal a bányaszolgalmi joggal kapcsolatos kártalanítási szabályainál. A bányászatról szóló 1993. évi XLVIII törvénynek azonban a 38.§-a rendelkezik a felszíni ingatlantulajdon korlátozásáról.
Az Alkotmány 2.§ (1) bekezdésében rögzített jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonság elve megköveteli az alkalmazandó jogszabályok világos és egyértelmű megfogalmazását. A jogbiztonság érvényesülését hátráltatja, hogy az 1994. évben elfogadott Gszt végrehajtása során nemcsak a 3/1995 (I.21.) Korm. rendeletet, hanem 1/1977. (IV.6.) NIM rendelet szabályait is alkalmazni kell. A NIM rendelet többször módosításra került. Ennek ellenére rendelkezéseinek alkalmazása a Gszt és  3/1995 (I.21.) Korm. rendelet szabályai mellett a jogalkalmazás során nehézséget okozhat.

A Bányakapitányság építésügyi hatáskörében járt el, amikor eljárást folytatott a létesítési ill. használatbavételi engedély kiadása érdekében. Vizsgálatom során megállapítottam, hogy az ingatlan-nyilvántartási kérelmek késedelmes bejegyzése, és az OBF Szabályzat előírásainak szó szerinti értelmezése okozta a panaszosok tulajdonjogát sértő helyzet kialakulását.

Az Országos Bányaműszaki Felügyelőség által kiadott Szabályzat azonban nem tekinthető olyan jogszabálynak, mely rendelkezéseket tartalmazhat egy államigazgatási szerv hatósági eljárására.
A jogalkotásról szóló 1987. évi XI. törvény  szabályozza, hogy mi tekinthető jogszabálynak illetve az állami irányítás egyéb eszközének. A Szabályzat meghozatalára felhatalmazást adó jogszabályokat hatályon kívül helyezték. A Szabályzat még állami irányítás egyéb eszközének sem tekinthető. Ennek ellenére olyan rendelkezéseket tartalmaz, melyet az 1987. évi XI törvény értelmében csak jogszabály tehet kötelezővé, hiszen kívülálló gazdálkodó szervekre is állapít meg kötelezettségeket
Az Alkotmánybíróság több határozatában is kifejtette, hogy a jogalkotásról szóló 1987. évi XI. törvény garanciális szabályainak mellőzésével hozott iránymutatások, szabályzatok sértik a jogbiztonságot. A törvényi garanciák betartása biztosítja, hogy a jogalanyok valóban megismerhessék a reájuk irányadó rendelkezéseket. 
Az Alkotmányban rögzített jogállamiság elvével kapcsolatos alkotmányos visszásság megszüntetésére ajánlással élek.

A Bányakapitányság 1996. évben meghozott határozatai felülvizsgálatára az Áe értelmében már közigazgatási úton nincs lehetőség. Erről panaszosokat a vizsgálat megkezdésekor tájékoztattam.

A beruházó és a panaszosok vizsgálatom ideje alatt a Magyar Bányászati Hivataltól kapott tájékoztatás szerint egyezséget kötöttek.

A Magyar Bányászati Hivatal az új vezeték szakasz építésére tekintettel utasította az illetékes Bányakapitányságot, hogy  tegyen eleget intézkedési kötelezettségének, határozatban kötelezze a gázszolgáltatót a szabálytalan és jogsértő állapot megszüntetésére, a gázszolgáltatás folyamatosságához fűződő közérdekre tekintettel határidő kitűzésével rendelkezzen az elosztó vezeték szakasz kiváltására, vagy a szolgalom jogszerű bejegyeztetésére vonatkozóan.
Ezért ajánlás tételétől e körben eltekintek.

Ajánlások:
I.
Kezdeményezem a Földművelésügyi és Vidékfejlesztési Miniszter Úrnál olyan intézkedések megtételét, melyek elkerülhetővé teszik, hogy a vizsgált ügyekkel azonos esetek ne forduljanak elő. Így a kárpótlási árverésen szerzett és a földhivatalok által birtokba még nem adott földek birtokbaadására,  a jogszabályban előírt időben kerüljön sor.

Felkérem a Földművelésügyi és Vidékfejlesztési Miniszter Urat, kezdeményezze az ingatlan-nyilvántartásról szóló 1997. évi CXLI. törvény módosítását, annak érdekében, hogy az ideiglenesen művelésből kivont területek is az ingatlan-nyilvántartásban feltüntetésre kerüljenek, és ezen határozatokat közszemlére tétellel is kézbesíthessék.

Felkérem a Szeghalmi Körzeti Földhivatal Vezetőjét, tegye meg a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy az ingatlan hasznosítását befolyásoló érdemi határozatok meghozatalakor az eljárásban akadályozott ügyfelek részére ügygondnok kirendelésére sor kerüljön.

II.
Felkérem a Gazdasági Miniszter Urat az 1/1977. (IV. 6.) NIM rendelet módosítására, annak érdekében, hogy miniszteri rendelet szabályai a gázszolgáltatásról, szóló 1994. évi XLI. törvény (Gt) bányaszolgalmi joggal kapcsolatos törvényi szabályozásával összhangba kerüljenek.

Kezdeményezem, a Gazdasági Miniszter Úrnál, hogy bocsásson ki miniszteri rendeletet a Bányakapitányság létesítési és engedélyezési eljárásának szabályozására az Országos Bányaműszaki Felügyelőség által kiadott 4/1979 (NIM. É.23.) OBF szabályzata helyett.

Felkérem a Magyar Bányászati Hivatal Elnökét, hívja fel a felügyelete alá tartozó Bányakapitányságok figyelmét arra, hogy minden esetben vizsgálják meg, hogy a termelőszövetkezetek által adott szolgalmi jog bejegyzésére vonatkozó hozzájáruló nyilatkozatot jogosult adta-e.

Budapest, 1999. március 24.

Dr. Polt Péter