OBH 4777/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr Schilling Rezső

Az eljárás megindulása:
	Panaszos beadványában sérelmezte, hogy a rendőrség egy kisebb súlyú közlekedési balesetet követően vérvételre előállította. Az ügyben később a szabálysértési hatóság ittas járművezetés szabálysértése miatt pénzbírsággal sújtotta, pedig szeszesitalt csak a balesetet követően fogyasztott. Sérelmezte továbbá, hogy gépjárművezetöi engedélyét -8 hónapi időtartamra történt bevonása ellenére-  csak 10 hónap múlva kapta vissza. A panasz szerint az intézkedő rendőr udvariatlan, kultúrálatlan hangnemben beszélt vele szemben.
	Az ügyben alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság fennállásának  gyanúja miatt vizsgálatot rendeltem el. A vizsgálat során beszereztem a szabálysértési ügy iratait, a Budapest XI. kerületi Rendőrkapitányság vezetőjétől tájékoztatást,  az Országos Rendőr-főkapitányság közbiztonsági főigazgatójától állásfoglalást kértem.

Érintett alkotmányos jog:
	Jogállamiság, jogbiztonsághoz  való jog ( Alkotmány. 2.§ /1/ bek. )

Alkalmazott jogszabály:
1973. évi I. törvény a büntetőeljárásról
	1. § E törvény célja az, hogy a büntetőeljárás szabályozásával, a törvényességnek megfelelően biztosítsa a bűncselekmények felderítését, a Magyar Köztársaság büntetőtörvényeinek alkalmazását.
	68. § (1) Ha a bizonyítandó tény megállapításához vagy megítéléséhez különleges szakértelem szükséges, szakértőt kell igénybe venni.
	(2) Szakértő igénybevétele kötelező, ha az eldöntedő kérdés tárgya
a) kóros elmeállapot,
b) kényszergyógykezelés vagy kényszergyógyítás szükségessége.
	(3) Az igazságügyminiszter - a belügyminiszterrel és a legfőbb ügyésszel egyetértésben - szakértő igénybevételét a (2) bekezdésben nem említett kérdésben is kötelezővé teheti.
	(4) A szakértő kirendeléséről szóló határozatnak meg kell jelölnie a vizsgálat tárgyát, és tartalmaznia kell azokat a kérdéseket, amelyekre a szakértőnek választ kell adnia.
	70. § (1) A hatóság külön jogszabályban feljogosított intézményt, kijelölt igazságügyi szakértőt, ha pedig ez nem lehetséges, kellő szakértelemmel rendelkező személyt vagy intézményt (eseti szakértő) rendelhet ki szakértőként.
	73. § (1) A terhelt és a sértett köteles - a műtétet és a műtétnek minősülő vizsgálati eljárást kivéve - a szakértői vizsgálatnak magát alávetni és tűrni, hogy a szakértő a véleményadáshoz elengedhetetlenül szükséges vizsgálatot elvégezze. A sértett köteles továbbá a vizsgálat elvégzését egyéb módon (pl. adatszolgáltatással) is elősegíteni. A szakértői vizsgálattal okozott kárért - külön jogszabály szerint - kártalanításnak van helye.
	(2) A terhelt az (1) bekezdésben megjelölt cselekmények tűrésére kényszeríthető. Ha a sértett az (1) bekezdésben szabályozott kötelezettségét nem teljesíti, rendbírsággal sújtható.
40/1987. sz. BM Utasítás a bűnügyek rendőrségi nyomozásáról
	646. pont: Az ittasnak vélelmezett előállított járművezetőtől - véralkohol vizsgálat céljából - vért kell venni.   Ha  az  előállított  nem veti alá magát önként a vérvételnek, ez a Be. 73. §-ának (2) bekezdése alapján - halaszthatatlan nyomozási cselekményként -kikényszeríthető.

 A vizsgálat megállapításai:
	A  bekért és tanulmányozott ügyiratok, állásfoglalás és kapott tájékoztatás összesítése alapján  a  vizsgálatom során a következőket állapítottam meg.
	Panaszos 1997. január 12-én 19.30 óra körüli időben gépkocsijával a Budapest XI. kerületi Bartók Béla úton közlekedett. Az egyik forgalomirányító fényjelző készüléknél a szabálytalanul, tilos jelzésnél az úttestre lépő gyalogosok kikerülése során gépkocsija megcsúszott és az ott haladó 18-as járatszámú villamosnak ütközött. Személyi sérülés nem történt, anyagi kár csak panaszos gépkocsijában keletkezett. Panaszos a helyszinen egy tanúval és a villamos vezetőjével beszélt, adataikat felírta. A helyszíntől nem messze megállította az ott haladó rendőrségi gépkocsit és annak utasaitól az esettel kapcsolatos tennivalóit kérdezte. Rendőri intézkedésre nem került sor, mert a villamos vezetője azt nem kérte. A szabálytalankodó gyalogosok kiléte ismeretlen maradt.
	Panaszos - állítása szerint - a balesetet követően lakására ment és egyik szomszédasszonyától  a teendőket kérdezte, eközben elfogyasztott  2-3 dl. pezsgőt. Ezután 22.00 óra körüli időpontban volt férje a Budapest XI. kerületi Rendőrkapitányságra szállította, ahol panaszos bejelentette a balesetet. Az intézkedésre utasított rendőrök -megérezve az alkoholszagot - vele szemben alkoholszondás ellenőrzést alkalmaztak, majd vérvételre előállították. A két alkalommal levett vér szakértői vizsgálata 0,68 illetve 0,49 ezrelékes, szabálysértési értékhatáron belüli alkoholos befolyásoltságot mutatott ki.
	Vizsgálatom során megállapítottam, hogy a vérvételre előállításra jogszerűen került sor. A közlekedés körében megvalósított szabálysértések és bűncselekmények esetében a rendőrség minden esetben vizsgálja, hogy a gépjárművet vezető személy nem áll-e szeszesital hatása alatt. Az ellenőrzést elsősorban alkoholszonda alkalmazásával végzik, ennek elszíneződése esetén kell vérvételre intézkedni A bűnügyek rendőrségi nyomozásáról szóló 40/1987. sz. BM Utasítás 646. pontja értelmében az ittasnak vélelmezett személytől orvosszakértői vizsgálat céljából vért kell venni, és ennek türésére  az érintett személy kényszeríthető.
	Az orvosszakértői vizsgálat során megállapított véralkohol értékre figyelemmel a panaszossal szemben ittas járművezetés vétsége alapos gyanúja miatt elrendelt nyomozást megszüntették és az ügyben szabálysértési feljelentést tettek. A nyomozást megszüntető határozatot a  panaszos csak 1997 március 25-én vette át.
	A szabálysértési hatóság a lefolytatott eljárás eredményeként panaszost 10.000 Ft pénzbírságra büntette és vezetői engedélyének 8 hónapra történő visszavonásáról határozott. A határozat elleni jogorvoslatra irányuló beadványait több fórumon elutasították, viszont a reá terhelt eljárási költség összegét csökkentették. A jogorvoslati eljárás során a Budapesti Rendőr-főkapitányság észrevételezte, hogy a tárgyalás kitűzésére, a kirendelt szakértő szakvéleményének ismertetésére indokolatlanul késedelmesen került sor. A gépjárművezetői engedély 8 hónapos időtartamra történő bevonásáról az első fokú hatóság 1997. szeptember 15-én, tehát akkor határozott, amikor a vezetői engedély  1997 január 12-i  bevonásától már több mint nyolc hónap eltelt.
	Az első fokú határozat ellen bejelentett panaszt a másodfokú hatóság 1997. október 16-án utasította el és intézkedett a gépjárművezetői engedély visszaadására, erre azonban ismét késedelmesen  került sor. Az engedélyt 1997. november 11-én póstázták és azt panaszos november 14-én vehette át. A  vezetői engedély bevonása így összességében 10 hónap és két nap ideig tartott.
 	A szabálysértési eljárás indokolatlan elhúzódása és ennek következtében a gépjárművezetői engedélynek előre be nem látható időtartamra való visszatartása   sérti a jogállamiság és az abból szükségszerűen következő jogbiztonság  elvét és a tisztességes eljárás követelményét, ez  ebben az ügyben  alkotmányos jogokkal összefüggésben visszásságot okozott.
	A vizsgálatom nem érintette a panaszossal szemben folytatott szabálysértési eljárás érdemi részét. A panaszos tájékoztatása szempontjából szükségesnek tartom annak megvilágítását, hogy a szabálysértési hatóságok a bizonyítási eszközök és bizonyítékok felhasználásáról szabadon döntenek. Ebben őket csak az köti, hogy a bizonyításra váró tényállás szempontjából mi a jelentős adat vagy tény. A bizonyítékok értékelésének szabadsága folytán a hatóságok a bizonyítási eszközöket és bizonyítékokat egyenként és összességükben szabadon értékelik és meggyőződésük szerint bírálják el. Tekintettel arra, hogy az  országgyűlési biztos nem szabálysértési ügyben eljáró hatóság, nincs lehetősége az ilyen ügyekben hozott határozatok ténybeli alapjának vizsgálatára és a bizonyítékoknak a szabálysértési hatóságok helyett történő további mérlegelésére. Ezekre figyelemmel a szabálysértési hatóságok döntéseinek megalapozottságát nem vontam kétségbe. A mérlegelési jogkörben hozott döntést akkor vizsgálhatjuk, ha a hatóság túllépi e jogkör alkotmányos kereteit. Erre azonban nem merült fel adat.
	A vizsgálatom során megállapítottam, hogy a panaszossal szemben kultúrálátlan, udvariatlan hangnemet használó rendőr fegyelmi felelősségének megállapítására már nem kerülhetett sor. A Fővárosi Ügyészségi Nyomozó Hivatal kezdeményezte ugyan a fegyelmi eljárást, de az illető szolgálati viszonya időközben megszüntetésre került, ezért fegyelmileg már nem lehetett felelősségre vonni.

Ajánlások 
A vizsgálatom során feltárt alkotmányos visszásságok orvoslása érdekében: 
1. Élve az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdésében írt jogommal kezdeményezem, hogy az Országos Rendőr-főkapitányság  vezetője tegyen intézkedést arra, hogy a rendőrhatóság által  meghatározott időtartamra bevont gépjárművezetői engedélyeket tulajdonosuk az időtartam leteltekor késedelem nélkül visszakaphassa.
Kérem az Országos Rendőr-főkapitányság Vezetőjét, hogy a kezdeményezésemmel kapcsolatos állásfoglalásáról,  esetleges intézkedéséről az  állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv.21.§ /2/ és /3/  bekezdése alapján  30 napon belül tájékoztatni, egyet nem értése esetén ugyanezen időn belül belügyminiszter úrhoz felterjeszteni szíveskedjen.

Budapest, 1999. október 9.

Dr. Polt Péter