OBH 4607/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Haraszti Katalin

A vizsgálat megindulása: 
	A panaszos azért fordult Hivatalomhoz mert sérelmezte, hogy az albérletéből az ingatlan tulajdonosa - rokonaival összefogva - őt családját önhatalmúlag az "utcára dobta". Levelében a panaszos az ingatlan tulajdonosának önbíráskodásával szemben az állampolgári jogok országgyűlési biztosának védelmét kérte.
	A panaszos a beadványához csatolta a 25/1998. (II. 18.) Korm. rendeletnek a menekültek otthonteremtési támogatásáról szóló 22-23. §-ainak másolatát.

A megállapított tényállás:
	A panaszos és családja a jugoszláviai háború idején érkezett Magyarországra, ahol menedékes jogállású személyként regisztrálták őket. A család kezdetben a Menekültügyi és Migrációs Hivatal nagyatádi ideiglenes szálláshelyén tartózkodott, majd 1996. májusában egy magánszállásra költöztek, ahol albérlőként éltek. 1997. év végén az ingatlan tulajdonosa az albérletet felmondta, majd 1998. nyarán a tulajdonos a rokonaival összefogva a panaszost és családját  kilakoltatta az utcára. Nagyatád város jegyzője csak a történteket követően, a Menekültügyi és Migrációs Hivatal pedig csak írásbeli megkeresésemből szerzett tudomást a panaszos és családja nehéz helyzetéről.
	A Menekültügyi és Migrációs Hivatal főigazgatójának tájékoztatása szerint a panaszos korábban otthonteremtési támogatásért folyamodott, amelyre azonban nem minden menedékjogot élvező személy, hanem kizárólag az 1951. évi Genfben aláírt Menekültügyi Egyezmény alapján menekültként elismert külföldiek jogosultak. Figyelemmel arra, hogy a panaszos és családja nem az említett genfi egyezmény alapján, hanem a hazájában dúló háború miatt, humanitárius alapon kapott menedékjogot, így a 25/1998. (II. 18.) Korm. rendelet otthonteremtési támogatásról rendelkező 22-23. §-ait - amelynek másolatát beadványához csatolta - a panaszos és családja esetében nem lehet alkalmazni. A panaszost a vonatkozó jogszabályokról 1998. augusztus 11-én írásban tájékoztatták.
	A rendelkezésemre álló információk szerint a panaszos és felesége 1998. május 14-én bevándorlási engedélyt kaptak, ezért már nem tartoznak a menedékjogi szabályok hatálya alá, vagyis lakhatásukról és ellátásukról önállóan kell gondoskodniuk. Figyelemmel azonban arra, hogy kiskorú gyermekük a kilakoltatásuk idején még menedékesként tartózkodott Magyarországon, ezért a Menekültügyi és Migrációs Hivatal a kilakoltatásukról szóló levelem kézhezvételét követően 1998. szeptember 25-én felajánlotta, hogy a panaszost és családját a vései ideiglenes szálláson elhelyezi. A Menekültügyi és Migrációs Hivatal tájékoztatása szerint a panaszos az említett ajánlatot visszautasította.
	Megkeresésemre Nagyatád város jegyzője arról tájékoztatott, hogy a család kilakoltatásáról való tudomásszerzést követően  - üres szociális bérlakás hiányában - felajánlotta, hogy kiskorú gyermekét diákotthonban, a család felnött tagjait átmenetleg a kaposvári hajléktalan szállón tudják elhelyezni. A panaszos és családja ezzel a lehetőséggel sem éltek. A jegyző tájékoztatása szerint a lakásából eltávolított felszerelési tárgyak egy részét - amelyeket Lábod községbe költözésekor a panaszos nem vitt magával - a polgármesteri hivatal tanuk jelenlétében felleltározta és azokat a városgondnokság ingyenesen raktározta. A rendelkezésemre álló adatok szerint a költözést követően, a költségek fedezésére az önkormányzat 7. 200 Ft. szociási segélyt folyósított a panaszosnak. 
	A jegyző tájékoztatása szerint a család 1998. őszén ismét Nagyatádra költözött, ekkor albérleti támogatásként havi 5. 000 Ft. támogatást állapítottak meg számukra. Mivel az említett időpontban a panaszos kiskorú gyermeke bevándorlási engedéllyel még nem rendelkezett, ezért az önkormányzat rendszeres gyermekvédelmi támogatást nem folyósított számára, azonban a gyermek részére a Menekültügyi és Migrációs Hivatal a menedékeseknek járó ellátást biztosította és abban az önkormányzati iskolában, amelynek a tanulója volt, ingyenes napköziotthoni ellátásban részesült.

A vizsgált alkotmányos jog:
	A nemzetközi jogi kötelezettségek és a belső jog összhangjához való jog:  "A Magyar Köztársaság jogrendszere elfogadja a nemzetközi jog általánosan elismert szabályait, biztosítja továbbá a nemzetközi jogi kötelezettségek és a belső jog összhangját"./ Alkotmány 7. § (1) bekezdés/
	A menedékhez való jog: "A Magyar Köztársaság törvényben meghatározott feltételek szerint - ha sem származási országuk, sem más ország a védelmet nem biztosítja - menedékjogot nyújt azoknak a nem magyar állampolgároknak, akiket hazájukban, illetve a szokásos tartózkodási helyük szerinti országban faji, nemzeti hovatartozásuk, meghatározott társadalmi csoporthoz tartozásuk, vallási, illetőleg politikai meggyőződésük miatt üldöznek, vagy üldöztetéstől való félelmük megalapozott". /Alkotmány  65. § (1) bekezdés/.

Az alkalmazott jogszabályok:
A Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. törvény
32/B. § (1) Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának feladata, hogy az alkotmányos jogokkal kapcsolatban tudomására jutott visszásságokat kivizsgálja vagy kivizsgáltassa, és orvoslásuk érdekében általános vagy egyedi intézkedéseket kezdeményezzen.
A menedékjogról szóló 1997. évi CXXXIX. törvény hatálya alá tartozó külföldiek ellátásáról és támogatásáról szóló 25/1998. (II. 18.) Korm. rendelet
22. § (1) A nagykorú menekült részére, kérelmére, a menekültkénti elismerésétől számított 5 éven belül egy alkalommal otthonteremtési támogatás adható, amennyiben a kérelem tárgyát képező ingatlan nem haladja meg a magyar állampolgárok által igénybe vehető, a lakáscélú támogatásokról szóló jogszabályban meghatározott méltányolható lakásigény mértékét.
A Magyarországon tartózkodó, ideiglenes menedéket élvező külföldiek átmeneti ellátásáról és támogatásáról szóló 41/1998. (III. 6.) Korm. rendelet módosításáról szóló 177/1998. (X. 30.) Korm. rendelet
1. § A Magyarországon tartózkodó, ideiglenes menedéket élvező külföldiek átmeneti ellátásáról és támogatásáról szóló, a 118/1998. (VI. 16.) Korm. rendelettel módosított 41/1998. (III. 6.) Korm. rendelet (a továbbiakban: R.) 1. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
"1. § A Magyar Köztársaság területén 1998. március 1-jéig ideiglenes menedéket élvező külföldiek (a továbbiakban: jogosultak) 1998. november 30-ig az e rendeletben meghatározottak szerint részesülnek ellátásban és támogatásban."
2. § Az R. 11. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
"11. § Ez a rendelet a kihirdetése napján lép hatályba és 1998. november 30-án hatályát veszti."
A szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló1993. évi III. törvény
38. § (1) A települési önkormányzat lakásfenntartási támogatást nyújthat annak a családnak vagy személynek, aki a településen elismert minimális 
lakásnagyságot és minőséget meg nem haladó lakásban vagy nem lakás céljára szolgáló helyiségben lakik és lakás hasznosításából származó jövedelemmel nem rendelkezik.
39. § (1) Lakásfenntartási támogatás ugyanazon lakásra csak egy jogosultnak állapítható meg, függetlenül a lakásban élő személyek és háztartások számától.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában külön lakásnak kell tekinteni a társbérletet, az albérletet és a jogerős bírói határozattal megosztott lakás lakrészeit.
A gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény
4. § (1) A törvény hatálya kiterjed a Magyar Köztársaság területén tartózkodó igazolvánnyal rendelkező bevándorolt, a magyar hatóságok által menekültként elismert gyermekre és fiatal felnőttre, valamint szüleire.
19. § (1) A rendszeres gyermekvédelmi támogatás (a továbbiakban: rendszeres támogatás) célja, hogy elősegítse a gyermek családi környezetben történő ellátását, nevelését és megelőzze a gyermek kiemelését a családból.
(2) A települési önkormányzat képviselő-testülete a gyermeket rendszeres támogatásban részesíti, ha a gyermeket gondozó családban az egy főre jutó havi jövedelem összege nem haladja meg az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegét (a továbbiakban: az öregségi nyugdíj legkisebb összege) és a családban történő nevelkedés nem áll a gyermek érdekével ellentétben, feltéve, hogy a települési önkormányzat rendelete alapján elrendelt vagyoni helyzet vizsgálata során az egy főre jutó vagyon értéke nem haladja meg külön-külön vagy együttesen a (7) bekezdésben meghatározott értéket.

A vizsgálat megállapításai:
	Az Alkotmány 32/B. § (1) bekezdése értelmében az országgyűlési biztosnak az a feladata, hogy az alkotmányos jogokkal kapcsolatban tudomására jutott visszásságokat kivizsgálja, vagy kivizsgáltassa és orvoslásuk érdekében általános, vagy egyedi intézkedéseket kezdeményezzen. Az országgyűlési biztos akkor folytathat vizsgálatot, illetve olyan esetben tehet ajánlást, ha valamely hatóság vagy közszolgáltató döntése, eljárása, vagy mulasztása alkotmányos jogot sért vagy veszélyeztet. Az Alkotmány hivatkozott rendelkezésére figyelemmel a magánszemélyek - így például a panaszos, illetve  az általa bérelt ingatlan magánszemély tulajdonosa - közötti jogvita esetén az állampolgári jogok országgyűlési biztosa nem járhat el, ezért a panasznak ezt a részét hatáskör hiányában elutasítom.
	Az otthonteremtési támogatásra vonatkozó igénye elutasítása kapcsán rendelkezésemre álló információk vizsgálata során megállapítottam, hogy a 25/1998. (II. 18.) Korm. rendelet az említett támogatást valóban csak az 1951. évi Genfben aláírt Menekültügyi Egyezmény alapján menekültként elismert külföldiek számára biztosítja. Figyelemmel arra, hogy a panaszos és családja nem az említett jogcímen tartózkodott Magyarországon, ezért ők a szóbanforgó támogatásra nem jogosultak. A leírtak alapján a panaszos otthonteremtési támogatás iránti kérelme elbírálásában alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságra utaló körülményt nem észleltem.
	A szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. tv. 38. § alapján járó lakásfenntartási támogatást Nagyatád város jegyzője a panaszosnak folyósította, alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságra utaló körülményt ebben a vonatkozásban sem észleltem.
	A panaszos kiskorú gyermeke a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény 19. §-ában szabályozott rendszeres gyermekvédelmi támogatásra az állandó magyarországi tartózkodásra jogosító bevándorlási engedély hiányában - az 1997. évi XXXI. tv. 4. §-ára figyelemmel - nem volt jogosult, számára azonban a menedékes státus alapján járó juttatásokat a Menekültügyi és Migrációs Hivatal a szülők bevándorlásának engedélyezését követően is folyósította. A leírtak alapján a panaszos kiskorú gyermeke számára megállapított juttatások kapcsán alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságra utaló körülményt nem észleltem.

Budapest, 2000. szeptember 5.

Gönczöl Katalin