OBH 4586/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Nagy Réka

Vizsgálat megindulása
	Panaszos azért fordult az 1998. év folyamán az Országgyűlési Biztosok Hivatalához, mert sérelmesnek találja a Gyermek és Ifjúságvédő Intézet (továbbiakban: GYIVI) tevékenységét.  Panaszát az édesapa arra alapozza, hogy két kiskorú gyermeke részére a családi pótlékból történő ingatlan vétele során a GYIVI nem járt el elég körültekintően akkor, amikor olyan házat vett meg, mely elidegenítési és terhelési tilalom alatt állt.  Panaszos elmondása szerint kérte, hogy megtekinthesse az ingatlant a megvásárlás előtt, de a GYIVI "megfenyegette", hogy az adaptációs szabadságon nála lévő gyermekeit visszaveszik az intézetbe, ha nem vásárolja meg a kijelölt ingatlant.  
A panaszos többször fordult a GYIVI-hez, de az határozottan elhárítja a felelősséget és minden segítség nyújtását.
A gyermekek kiemelt védelemhez ( Alk. 67. § (1) bek. ) és tulajdonhoz fűződő joga ( Alk. 13. § (1) bek.) sérelmének gyanúja miatt az ügyben vizsgálatot indítottam.
A vizsgálat során felkerestem a Fővárosi Közigazgatási Hivatal Gyámhivatalának vezetőjét annak érdekében, hogy az ügyben folytasson le részletes vizsgálatot.

Megállapított tényállás
	A panaszos gyermekeit 1994-ben vette intézeti nevelésbe a debreceni városi gyámhivatal, mert a szülők hajléktalanná váltak, majd az édesanya eltűnt.
Az édesapa azonban rendszeresen látogatta gyermekeit, munkát vállalt, idővel állandó lakhatási lehetőséggel rendelkezett és ezért gyermekeit ún. adaptációs szabadságra haza adta az intézet.  Ekkor kérte az édesapa, hogy gyermekei részére a gyámhatósági fenntartásos takarékbetétkönyvben lévő összegből vásároljanak ingatlant.
1996. szeptember 25-én született meg az előszerződés a Csenyétén található ingatlanra K. B. és kk. K. B. valamint a panaszos két kiskorú gyermeke között a gyám közreműködésével.  Ugyanezen a napon a gyám tájékoztatta a XIII. kerületi gyámhivatalt, hogy előszerződést kötöttek egy ingatlan megvásárlására és a gyám kérte, hogy a gyámhatóság intézkedjen a szükséges összeg felszabadításáról.
1996. október 2-án írta alá az adásvételi szerződést a gyermekek képviseletében a GYIVI gyámja és az eladó, mely szerződést a GYIVI jogtanácsosa ellenjegyzett.
1996. október 4-én a kazincbarcikai gyámhatóság jóváhagyta a KB.  - mint kk. KB törvényes képviselőjének - azon nyilatkozatát, hogy azt a házas ingatlant, melynek 1/2 részben kiskorú gyermeke a tulajdonosa, eladta.
1996. október 7-én a Budapest Főváros Önkormányzatának Gyermek és Ifjúságvédő Intézetének vezetője felkérte a XIII. kerületi polgármesteri hivatal gyámügyi osztályát, hogy szabadítsák fel a panaszos két kiskorú gyermekének családi pótlékából összegyűlt 320 ezer Ft-ot ingatlan vásárlás céljából.
Ugyanezen a napon a XIII. kerület polgármesteri hivatal határozatban rendelkezett arról, hogy a két kiskorú gyermek gyámhatósági fenntartásos takarékbetétjéből 320 ezer Ft-ot ingatlan vásárlás és költözködés céljából felszabadította és intézkedett, hogy az OTP egyik VIII. kerületi fiókja a  GYIVI vezetőjének kezéhez, mint intézeti gyámnak fizessen ki.
Szintén ugyanezen a napon a GYIVI hivatalos helyiségében jegyzőkönyvet vettek fel, mely arról tanúskodik, hogy a 280 ezer Ft-ot az ingatlan vételáraként kifizették és a fennmaradó összeget az édesapának elszámolási kötelezettséggel költözködési költségek fedezésére átadták.  
Október 8-án a GYIVI tájékoztatta a XIII. kerületi gyámhatóságot, hogy az ingatlan vételárát az előző napon az eladónak kifizették és a fennmaradó összeget az édesapánk a költözködésre átadták.
Október 25-én a XIII. kerületi gyámhivatal engedélyezte az édesapának, hogy felvegye gyermekei fenntartásos takarékbetétkönyvéből a megmaradt összeget a megvásárolt ingatlan felújítására.
1996. november 15-én a XIII. kerületi önkormányzat mindkét gyermek intézeti nevelését megszüntette.
1997. január 14-én a GYIVI-t felkérte a földhivatal, hogy küldje el a vételár teljes kifizetését igazoló nyilatkozatot, mert nem áll lehetőségükben a kiskorú gyermekek javára a tulajdonjogot bejegyezni.  A megkereső levélre a GYIVI 7 hónappal később, augusztusban válaszolt és megküldte a vételár kifizetését igazoló nyilatkozatot, valamint tájékoztatta a földhivatalt, hogy a gyermekek intézeti nevelése megszűnt és a továbbiakban az édesapával vegyék fel a kapcsolatot.
1997. január 21-én a GYIVI vezetője kérte, hogy a XIII. kerületi gyámhatóság fogadja el végszámadását, tekintettel arra, hogy a gyermekek intézeti nevelése megszűnt.
Március 14-én a gyámhivatal az intézeti gyám 1996. évre vonatkozó végszámadását elfogadta.
Május 15-én a gyámhatóság engedélyezte az édesapa részére, hogy a pesti bérelt lakás felújítására a rendelkezésre álló összeget a gyermekek takarékbetétkönyvéből felvegye.
Július 15-én a gyámhivatal környezettanulmány készítését rendelte el, - ekkor a panaszos Pesten élt gyermekeivel.
A környezettanulmány készítése során ( július 22.) az édesapa és élettársa elmondta, hogy állandó fenyegetettségben élnek amiatt, hogy a GYIVI vásárolt a gyermekeknek egy ingatlant, mely miatt bizonyos személyek fuvardíj és közvetítői díj címén követelnek tőlük pénzt és többször már verekedésre is sor került.  A környezettanulmányban javaslat szerepel arra vonatkozóan, hogy a GYIVI "nézzen utána ennek az egész ügynek még mielőtt a családban bárkinek baja esik".
1997. október 6-án a földhivatal levélben tájékoztatja az édesapát, hogy  tulajdonjog bejegyzését nem tudják elvégezni, mert az eladott ingatlan 1/2 részének tulajdonosa kiskorú, ezért a gyámhatóság hozzájárulása szükséges, valamint az ingatlanra 45 ezer Ft és kamatai erejéig jelzálogjog és ennek biztosítására elidegenítési és terhelési tilalom van bejegyezve.  A hiánypótlásra az édesapa hatvan napot kapott.
A GYIVI vezetőjének tájékoztatása szerint az édesapa maga vitte az eladót 1996. augusztusában.
A Fővárosi Közigazgatási Hivatal Gyámhivatalának vezetője arról tájékozatott, hogy a két gyermek birtokába az ingatlan azért sem kerülhet, mert az OTP 1998-ban a csenyétei ingatlanra végrehajtási jogot jegyeztetett be, és a feltehetőleg a közeljövőben az ingatlan árverésére is sor kerül, az ingatlanban pedig kb. 12 idegen személy lakik.

Alkalmazott jogszabályok
•	A Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. tv.
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részérôl arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelô testi, szellemi és erkölcsi fejlôdéséhez szükséges.

•	A házasságról, a családról és a gyámságról szóló 1952. évi IV. tv. 
Csjt. 70. § A kiskorú gyermek szülôi felügyelet vagy gyámság alatt áll.
Csjt. 91. § (1) Szünetel a szülôi felügyelet,
d) ha a gyermeket a gyámhivatal átmeneti nevelésbe vette,
Csjt. 93. § Az a kiskorú, aki nem áll szülôi felügyelet alatt, gyámság alá tartozik.
Csjt. 94. § (1) A gyámság alá tartozó kiskorú részére a gyámhivatal gyámot rendel.
Csjt. 98. § (1) Gyámság alá tartozik az a gyermek, akit átmeneti vagy tartós nevelésbe vettek, továbbá akit ideiglenes hatállyal nevelôszülônél vagy gyermekotthonban, illetve más bentlakásos intézményben helyeztek el, és szülôje ellen a szülôi felügyelet megszüntetése iránt per van folyamatban [91. § (2) bek.].
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott esetben a gyámhivatal a gyermek részére gyámot rendel. Gyámul rendelhetô a gyámi feladatok ellátására alkalmas
b) gyermekotthon vezetôje,
ahol a gyámhivatal a gyermeket elhelyezte.
Csjt. 101. § (1) Törvény eltérô rendelkezése hiányában a gyám a gyámsága alatt állónak gondozója, vagyonának kezelôje és törvényes képviselôje.
(2) A gyámot a gyámsággal járó jogok és kötelességek, ha a gyámhatóság másként nem rendelkezik, a kirendelô határozat kézbesítését követô naptól kezdve illetik meg, illetôleg terhelik.
Csjt. 102. § Ha a törvény mást nem rendel, a szülôi felügyeletet gyakorló szülô jogaira és kötelességeire vonatkozó rendelkezések megfelelôen irányadók a gyám jogaira és kötelességeire is.
Csjt. 103. § (1) A gyám működésében a gyámhatóság rendszeres felügyelete és irányítása alatt áll. Működésérôl, különösen a gyámsága alatt álló kiskorú ügyeirôl bármikor köteles felvilágosítást adni a gyámhatóságnak.
(2) A gyámhatóság a gyám jogkörét korlátozhatja, intézkedéseit - az elhelyezés tárgyában tett intézkedés kivételével - hivatalból vagy a gyámság alatt álló, illetôleg rokonai kérelmére meg is változtathatja. A kiskorú részére választott életpálya helyett csak annak beleegyezésével jelölhet ki más életpályát.
(4) A gyám a vagyonkezelésrôl - a gyámhatóság eltérô rendelkezése hiányában - legalább évenként köteles a gyámhatóságnak számot adni.
Csjt. 104. § (1) A gyám működéséért díjazást nem követelhet, a gyermek megélhetését szolgáló juttatásokat (tartásdíj, gondozási díj, árvaellátás stb.) azonban az ô kezéhez kell folyósítani.
(2) A gyám a kárt, amelyet kötelessége megszegésével a gyámsága alatt állónak vétkesen okoz, köteles megtéríteni.
(2) A gyám tisztsége megszűnik:
a) a gyámság megszűnésével,
Csjt. 109. § A gyám tisztségének megszűnése után köteles a gyámhatóságnak működésérôl jelentést, a kezelése alatt volt vagyonról pedig végszámadást elôterjeszteni.
Csjt. 110. § (1) A gyám és a gyámsága alatt álló között keletkezett vitás követeléseket idôszakos vagy végszámadásának elfogadása után is lehet bírósági úton érvényesíteni.
(2) A gyám ellen számadási felelôssége alapján támasztható követelések egy év alatt évülnek el. Az egyévi határidôt a gyám felmentését kimondó vagy az érdekeltet bírósági útra utasító határozat közlésétôl, illetôleg a követelés alapjául szolgáló ok felfedezésétôl kell számítani, feltéve, hogy a követelés a rendes elévülés szabályai szerint az így számított határidô eltelte elôtt el nem évült.
(3) A gyám tiltott cselekményébôl származó kártérítési követelések a rendes elévülési idô alatt évülnek el.

•	A gyámhatóságokról és egyes gyámhatósági feladatokról és gyámhatósági eljárásról szóló 12/1987. (IV. 29.)  MM. rendelet
42. § (1) Ha a kiskorút intézeti nevelésbe kell venni [Csjt. 92/A. § (1) bek. c) pont], a gyámhatóság
(4) A gyámhatóság folyamatosan figyelemmel kíséri - a gyermek- és ifjúságvédô intézettôl negyedévenként kapott tájékoztatás alapján - az intézeti nevelésbe vett gyermek és a szülô kapcsolatának alakulását, a szülônek a gondozó intézettel való együttműködését, továbbá, hogy a gyermek intézeti nevelésének megszüntetése érdekében a szülô változtatott-e magatartásán, életvitelén, körülményein.
70. § (1) A gyámhatóság által kirendelt vagyonkezelônek a vagyon kezelôi jogának megszűnésekor a vagyon állagára vonatkozó számadását (a továbbiakban: végszámadás; a 68-70. §-ban meghatározott számadás együtt: számadás) hatvan napon belül kell elôterjeszteni.
(2) A végszámadás a vagyonkezelés egész idôtartamára kiterjed. Ha a vagyon kezelôje tevékenységérôl rendszeres számadásra köteles, a végszámadás rendszeres számadásra épül.
(3) Ha a gyámság megszűnésével a kiskorú szülôi felügyelet alá kerül, a végszámadást a gyámhatósághoz kell benyújtani.
71. § (1) A számadás elbírálása során a gyámhatóság
a) a benyújtott iratok alapján megvizsgálja a számadás helyességét, elbírálja a kiadások szükségességét, értékeli a gazdálkodás során tanúsított gondosságot,
b) indokolt esetben beszerzi a korlátozottan cselekvôképes személy és - ha nem ô a vagyon kezelôje - a törvényes képviselô, illetôleg a hozzátartozóknak a számadásra vonatkozó észrevételeit. Az észrevételeket a gyámhatóság felhívásától számított tizenöt napon belül lehet megtenni.
(2) Ha a számadás helyes, a gyámhatóság elfogadja és végszámadás esetén a számadásra kötelezettet a vagyonkezelés alól felmenti.
(3) Ha a számadás alapján a gyámhatóság hiányt vagy az indokolatlan kiadás, illetve nem megfelelô gazdálkodás eredményeképpen kárt állapít meg, a számadásra kötelezett személyt felhívja, hogy az okozott kár összegét nyolc napon belül fizesse be a betétbe. Ha a számadásra köteles az összeget vagy annak egy részét vitatja, a gyámhatóság a követelés érvényesítése iránt pert indít.

A vizsgálat megállapításai
	A vizsgálat során egyrészt vizsgáltam az intézeti gyám tevékenységét abból a szempontból, hogy az ingatlan vásárlásakor kellően körültekintően járt-e el, másrészt vizsgáltam a XIII. kerületi gyámhivatal azon tevékenységét, hogy a gyermekek fenntartásos takarékbetétkönyvéből történő pénz felszabadítása során, valamint a gyám végszámadása során kellő körültekintéssel járt-e el.

I. Az intézeti gyám tevékenységének vizsgálata
	A vizsgálat annak megállapítását célozta, hogy az intézeti gyám okozott-e alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot azzal, hogy olyan ingatlan megvásárlásában vett részt, mint a kiskorú gyermekek gyámja, mely ingatlan a rajta fennálló elidegenítési és terhelési tilalom miatt alkalmatlan arra, hogy a két kiskorú gyermek tulajdont szerezzen.
A vizsgálat során megállapítottam, hogy az intézeti gyám és a GYIVI jogtanácsosa a gyermekek fenntartásos takarékbetétkönyvében összegyűlt családi pótlékát olyan ingatlan vásárlására fizette ki, amellyel kapcsolatban nem tisztázta azt, hogy az ingatlan tehermentes-e, vagy ha nem tehermentes, akkor milyen lehetőségek vannak a tehermentesítésére.
Az ingatlan tényleges forgalmi értékét sem mérték fel hivatalosan, mert a családgondozó elmondása szerint egy  " műszaki végzettségű emberrel" tekintették meg az ingatlant és a vételárat ennek a "szakembernek" a véleménye alapján alakították ki.  Az iratok között rendelkezésemre áll egy ingatlanforgalmazással és értékbecsléssel foglalkozó cég értékbecslése, melyet az eladó készítetett azért, hogy a karcagi gyámhivatalhoz benyújthassa az elidegenítés jóváhagyása iránti kérelmét tekintettel arra, hogy az ingatlan 1/2 részének kiskorú volt a tulajdonosa. Ezen értékbecslés eredményeként megállapított forgalmi érték 270 ezer Ft, az eladási ár ezzel szemben 280 ezer Ft volt.  
Ezzel ellentétben Csenyéte község önkormányzata 1996-ban adó és értékbizonyítványt állított ki, mely szerint az ingatlan értéke 50 ezer Ft volt és az önkormányzat véleménye szerint a községben nincs egyetlen olyan ingatlan sem, amely 280 ezer Ft-ot érne.  
Az érintett ingatlanban egyébként jelenleg megközelítőleg 12 ember lakik.  A vizsgálat célja nem az volt, hogy az ingatlan értékét megállapítsam, ugyanakkor szembeötlő az az értékkülönbség, ami az értékbizonyítványban és az ingatlan forgalmazó által készített értékbecslésben szereplő érték között van. ( 50 ezer Ft. -270 ezer Ft.)
Az intézeti gyám azt sem tisztázta, hogy az épület felújításra, korszerűsítésre szorul-e és ha igen, akkor van-e a felújításra fedezet a gyermekek takarékbetétkönyvében.  A szakértői vélemény szerint - melyet az eladó készítetett - az szerepel, hogy a lakóház korszerűtlen, felújításra szorul. Az ingatlan közművesítetlen, kivéve a villanyt, ivóvíz a telken nincs, bár a víz az utcában ki van építve, de az az ingatlanhoz nincs bevezetve és a telken található kút vize szennyezett.  
A településen a szakértői vélemény szerint sok az elhagyott ház.  
Azt sem vizsgálta a gyám, hogy az édesapa munkavállalása a településen, vagy belátható távolságon belül biztosított-e és ezzel a gyermekek megfelelő szinten történő eltartása, iskoláztatása biztosított lesz-e.
Mindezeket a gyermekek kiemelt védelemhez tulajdonhoz és szociális biztonsághoz fűződő jogának tükrében vizsgáltam.
A gyám tehát nem tett eleget annak a kötelezettségének, hogy az Alkotmány 67. § (1) bekezdése alapján a gyermekek megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődését biztosítsa. A testi, szellemi, erkölcsi fejlődésnek egyik alapvető követelménye a megfelelő tartás.  Erre pedig az édesapa nyilvánvalóan nem lett volna alkalmas egy ilyen elhagyatott faluban és leromlott állagú házban.  
Másrészt a legalapvetőbb egészségügyi követelményeknek való felújítási költségek töredékrészével sem rendelkeztek a gyermekek.
A tulajdonhoz fűződő joggal összefüggésben: az Alkotmánybíróság a 64/1993.  ( XII. 22.) AB határozatában már kifejtette, hogy az alapjogként védett tulajdon tartalmát a mindenkori alkotmányos és magánjogi korlátokkal együtt kell érteni.  Az alkotmányos tulajdonvédelem mindig konkrét, függ a tulajdon alanyától tárgyától, funkciójától, illetve a korlátozás módjától is.  Az Alkotmány a tulajdonjogot, mint az egyéni cselekvési autonómia hagyományos anyagi alapját részesíti alapjogi védelemben.
A gyám és a jogtanácsos intézkedése nyilvánvalóan sérti a gyermekek tulajdonhoz fűződő alkotmányos alapjogát, hiszen a gyermekek fenntartásos takarékbetétkönyvében rendelkezésre álló pénzeszközből olyan ingatlan adás-vételében működtek közre, amely ingatlanon a gyermekek az elidegenítési tilalom miatt nem szerezhetnek tulajdont.
A gyám intézkedésének célja nyilvánvalóan az volt, hogy a gyermekek családban, az édesapa felügyelet alatt nőjenek fel.  Azonban a célhoz kötöttség esetén az országgyűlési biztos mindig vizsgálja az intézkedésben azt, hogy az alkalmazott eszköz- jelen esetben az elhamarkodott és kifogásolható ingatlanvásárlás, a vételár kifizetés és a gyámhatósági hozzájárulás - arányban állt-e az elérni kívánt céllal.  
Ennek során megállapítottam, hogy semmivel sem indokolható a gyám és a jogtanácsos erősen kifogásolható ingatlanvásárlásban való részvétele tekintettel arra, hogy a gyermekek a vizsgált időszakban intézeti neveltek voltak, tehát legrosszabb esetben, az apa körülményeiben esetlegesen bekövetkező kedvezőtlen változások esetén a gyermekeket vissza lehetett volna venni az intézetbe.
Megmagyarázhatatlannak tartom azt is, hogy a GYIVI a földhivatal azon megkeresésének - miszerint a bejegyzési eljárást akadályozza az, hogy nem áll rendelkezésükre a vételár átvételét igazoló irat és ezért kérik a GYIVIT, hogy ezt küldje meg részükre - hét hónap alatt tett eleget.
Miután a gyám több szempontból is kifogásolható módon járt el, ezért megállapítottam, hogy a GYIVI intézeti gyámja és a közreműködő jogtanácsos alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot okozott a gyermekek kiemelt védelemhez és tulajdonhoz fűződő jogával összefüggésben azáltal, hogy az akkor még intézeti nevelt gyerekek képviseletében eljárva olyan ingatlant vásároltak, amely elidegenítési és terhelési tilalom alatt állt és lakhatásra alkalmatlan.  Visszásságot okozott a gyám a gyermekek kiemelt védelemhez való jogával összefüggésben akkor, amikor nem vizsgálta az édesapa munkalehetőségeit az adott településen.

	II. A XIII. kerületi gyámhivatal tevékenységének vizsgálata során az volt a célom, hogy megállapítsam azt, hogy okozott e gyámhivatal a gyermekek kiemelt védelemhez és tulajdonhoz való jogával, valamint a jogbiztonsággal összefüggésben alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot azzal, hogy a gyermekek gyámi fenntartásos takarékbetétkönyvéből felszabadította az ingatlanvásárláshoz szükséges pénzösszeget, valamint a gyám végszámadását ténylegesen nem ellenőrizte.
A vizsgálat során megállapítottam, hogy a gyámhatóság az adásvételi eljárás során nem ellenőrizte az ingatlan vásárlás körülményeit, sem az ingatlan, sem pedig abban a tekintetben, hogy az mennyiben szolgálja a gyermekek érdekeit, ténylegesen nem ellenőrizte az intézeti gyám vagyonkezelését sem.
A megküldött vizsgálati jelentésből, és a Fővárosi Közigazgatási Hivatal Gyámhivatalának vezetője által elmondottakból kiderült, hogy a XIII. kerületi gyámhatóság végszámadással kapcsolatos iratokat nem lehetett teljes körűen leellenőrizni tekintettel arra, hogy azok rendkívül hiányosak.
A Csjt. és a 12/1987. ( VI. 29) MM rendelet szabályozza a gyám és a gyámhatóság végszámadással kapcsolatos kötelezettségeit. 
A Csjt. 109. §-a alapján a gyám tisztségének megszűnése után köteles a kezelése alatt volt vagyonról végszámadást előterjeszteni a gyámhatóságnak.  A rendelet 71. § - a értelmében a számadás elbírálása során a gyámhatóság megvizsgálja a számadás helyességét, elbírálja a kiadások szükségességét, értékeli a gazdálkodás során tanúsított gondosságot.
A rendelkezésemre álló iratokból és a számomra készített vizsgálati anyagból megállapítottam, hogy a gyámhatóság sem a takarékbetétkönyvek felszabadításakor, sem a végszámadás ellenőrzésekor nem járt el kellő körültekintéssel, nem tartotta  szem előtt a gyermekek érdekeit, hiszen az ingatlan vásárlás körülményeit nem tisztázta, nem ellenőrizte ilyen szempontból a gyám tevékenységét, a végszámadás során pedig nem értékelte az anyagi vonatkozású döntések gazdaságosságát.
Tekintettel arra, hogy a vizsgálatot az általam felkért Fővárosi Közigazgatási Hivatal Gyámhivatalának vezetője azért nem tudta teljes részletességgel lefolytatni, mert a végszámadás nem volt megfelelően dokumentálva, megállapítottam, hogy a gyámhivatal a jogbiztonsággal összefüggésben alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot okoz, mert nyilvántartása nem alkalmas arra, hogy a végszámadás és elbírálásának körülményeit egy utólagos vizsgálat rekonstruálja és ezzel a tevékenységét gyakorlatilag ellenőrizhetetlenné teszi.
Megállapítottam továbbá, hogy a XIII. kerületi gyámhatóság a gyermekek kiemelt védelemhez és a tulajdonhoz fűződő alkotmányos jogaival összefüggésben alkotmányos visszásságot okozott azzal, hogy a gyermekek fenntartásos takarékbetétkönyvében összegyűlt pénzt úgy szabadította fel ingatlan vásárlásra, hogy az ingatlan értékét nem becsültette fel, nem győződött meg arról, hogy az ingatlan megvásárlása a két kiskorú gyermek érdekét szolgálja-e.

Kezdeményezés
	1) Az Obtv. 21. §-a alapján felkérem a XIII. kerületi önkormányzat jegyzőjét, valamint a Területi Gyermekvédelmi Szakszolgálat vezetőjét, hogy előzetes egyeztetés után, együttesen azt a pénzeszközt, mely a gyermekek számláján 1996. októberében rendelkezésre állt - figyelembe véve az idő múlását - pótolják és elkülönített számlán kezeljék.  
A gyermekek érdekeit szem előtt tartva működjenek közre megfelelő ingatlan vásárlásban és a vételár kifizetéséről az az intézmény gondoskodjon, amelynek számláján ez az összeg elkülönítve el van helyezve.
A kezdeményezésem azért nem az OTP-vel való egyeztetésre és a kérdéses ingatlan két szerv általi közös tehermentesítésére irányul, mert az ingatlanban jelenleg 12-en laknak, az ingatlan adásvételéért kifizetett vételár realitása megkérdőjelezhető, feltehetőleg a közeljövőben az OTP elárverezi az ingatlant és az édesapa munkavállalása sem feltétlenül biztosított az érintett településen.
	2) Élve az Obtv. 21. §-ában biztosított jogkörömmel felkérem a XIII. kerületi önkormányzat jegyzőjét arra, hogy gondoskodjon arról, hogy a gyámhatósági iratok selejtezési határidőn belül fellelhetőek legyenek, valamint a végszámadás elbírálása a rá vonatkozó jogszabályok alapján történjen.
	3) Felkérem továbbá a Területi Gyermekvédelmi Szakszolgálat vezetőjét arra, hogy figyelmeztesse a jogtanácsost tevékenysége szakmai követelményeinek betartására és a gyámot a gyámsága alatt állók érdekeinek fokozott szem előtt tartására.

Budapest, 2001. február 23.

Gönczöl Katalin