OBH 4465/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Kántor Ferenc

Az eljárás megindítása

Panaszos az Országgyűlési Biztosok Hivatalához intézett beadványában sérelmezte, hogy a karmacsi Mg. Szövetkezet 7/1818. számú különlapján nyilvántartott - Őt megillető - 17,28 aranykorona értékű részaránytulajdonának kiadásáról ingatlan-nyilvántartási bejegyzésre alkalmas határozatot nem kapott.

Mivel a rendelkezésemre álló iratok alapján a jogbiztonság (Alkotmány 2. § (1) bek.), illetve a tulajdonhoz való jog (Alkotmány 13. § (1) bek.) megsértésére lehetett következtetni, ezért az ügyben vizsgálatot rendeltem el. Az ügy tisztázása érdekében megkerestem a Földművelésügyi és Vidékfejlesztési Minisztérium Zala Megyei Földművelésügyi Hivatalát (Hivatal).

Megállapított tényállás

A rendelkezésemre álló iratok alapján megállapítható volt, hogy panaszos a törvényes határidőben földkiadási kérelmet terjesztett elő a karmacsi Földkiadó Bizottsághoz (Bizottság).

A Bizottság panaszos részére a vindornyafoki 034/4. helyrajzi számú szántó művelési ágú 17,28 aranykorona értékű termőföldet adta ki tehermentesen az 55-2/1995. számú és 1995. IV. 12-én kelt határozatával. E határozatot fellebbezés folytán - az új eljárásra való kötelezés mellett - az 1995. december 21-én kelt 1982-2/1995. számú határozatával a Hivatal megsemmisítette. 

Az új eljárás lefolytatását követően a Bizottság az 1996. IV. 23-án kelt és       55-2/1996. számú határozatával ismételten, a már körülírt termőföldet adta ki panaszos részére. E határozat alapján a Keszthelyi Körzeti Földhivatal (Földhivatal) panaszos tulajdonjogát az ingatlan-nyilvántartásba bejegyezte a 30046/6/1996. számú határozatával. Időközben - fellebbezés folytán - a földhivatali bejegyzés alapjául szolgáló és a Bizottság által hozott 55-2/1996. számú határozatot - az új eljárásra való kötelezés mellett - a Hivatal megsemmisítette az 1996. október 3-án kelt 238-8/1996. számú határozatával. Ezt követően a Földhivatal a 33922/1997. számú és 1997. december 19-én kelt határozatával a már megjelölt ingatlanra az "előző állapot visszaállítása" jogcímén Tsz. földhasználatot jegyzett be a Vindornyamenti Mezőgazdasági Termelőeszköz-, Szolgáltató és Értékesítő Szövetkezet részére. 

Panaszos a már említett földhivatali határozatot fellebbezéssel támadta meg. A fellebbezést a Zala Megyei Földhivatal (Megyei Földhivatal) bírálta el a 30203/1998. számú és 1998. június 9-én kelt határozatával. A Megyei Földhivatal az elsőfokú határozatot helyben hagyta. Panaszos ezt követően fordult az országgyűlési biztoshoz. 

A Hivatal a K-1006/1999. számú határozatának 1999. V. 19. napján faxon való megküldésével arról tájékoztatta az országgyűlési biztost, hogy panaszos részére a vindornyafoki 043/4. helyrajzi számú földrészletet panaszos részére 17,28 aranykorona értékben kiadta. 

A jogszabályi háttér és a vizsgálat megállapításai

Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (Áe.) 3. §-ának (1) bekezdése úgy szól, hogy: A közigazgatási szerv eljárása során államigazgatási ügyben e törvény rendelkezéseit kell alkalmazni.

A (6) bekezdés rögzíti, hogy: Ezt a törvényt a honvédelmi, a külkereskedelmi igazgatási, a társadalombiztosítási, az adó-, jövedéki és vámigazgatási, az iparjogvédelmi ügyekben, továbbá a tisztességtelen piaci magatartás tilalmáról és a versenykorlátozásról, az árak megállapításáról, a biztosítóintézetekről és a biztosítási tevékenységről, a hitelintézetekről és a pénzügyi vállalkozásokról, az értékpapírok forgalomba hozataláról, a befektetési szolgáltatásokról és az értékpapír-tőzsdéről, az önkéntes kölcsönös biztosító pénztárakról, valamint a magánnyugdíjról és a magánnyugdíjpénztárakról szóló törvényben meghatározott, valamint az atomenergia alkalmazása körébe tartozó tevékenységekre vonatkozó ügyekben akkor kell alkalmazni, ha jogszabály másként nem rendelkezik. 

A (7) bekezdés előírja, hogy:  E törvény hatálya a szabálysértési és az állampolgársági eljárásra nem terjed ki. 

A (8) bekezdés rendelkezései szerint: A (6) és (7) bekezdésben nem említett államigazgatási eljárásokra vonatkozó jogszabályok e törvény rendelkezéseitől csak akkor térhetnek el, ha ezt e törvény megengedi. 

Az Áe. 4. § (1) bekezdése szerint: A közigazgatási szerv a hatáskörébe tartozó ügyben az illetékességi területén köteles eljárni. Ha e kötelességének nem tesz eleget, erre a felettes szerve – kérelemre vagy hivatalból – utasítja.

Az Áe. 15. § (1) bekezdése kimondja, hogy: Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg. 

Az Áe. 60. § bekezdése azt rendeli, hogy "Ha ez a fejezet másként nem rendelkezik, az itt szabályozott eljárásokban a II-IV. fejezet rendelkezéseit kell megfelelően alkalmazni."

A földrendező és a földkiadó bizottságokról szóló 1993. évi II. törvény 9/B. § (1) bekezdése szerint: Ha a földkiadó bizottság a feladatainak végrehajtását a 9/A. § (1) bekezdésében, valamint (3) bekezdésének a) pontjában, továbbá a (4) bekezdésében meghatározott határidőig sem fejezi be, vagy a közgyűlés még ezt megelőzően megállapítja megszűnését, a földkiadó bizottság a még jogerős határozattal le nem zárt, folyamatban levő földkiadási ügyeket átteszi az FM hivatalhoz.

A (2) bekezdés úgy szól, hogy: Az FM hivatal az (1) bekezdés rendelkezései alapján a hozzá áttett ügyekben a 4/B. § (5) bekezdésének szabályai szerint jár el.

A (3) bekezdés kimondja: A földkiadó bizottság az eljárása során keletkezett iratokat a megszűnésétől számított 15 napon belül köteles áttenni az FM hivatalhoz. 

Az 1993. évi II. törvény - 9/A. §-ának (1) bekezdésében, valamint (3) bekezdésének a) pontjában, továbbá (4) bekezdésében megjelölt okok miatt - az FM hivatalhoz áttett ügyek intézésére határidőt nem állapít meg. Ezért az említett okok miatt áttett ügyek intézésére a határidőt az Áe. 15. §-a állapítja meg.

Az Alkotmánybíróság a 72/1995. (XII. 15.) ÁB. számú határozatának indokolásában elvi éllel szögezte le:  

Az államigazgatási eljárást szabályozó törvények nem biztosítanak sem jogorvoslati lehetőséget, sem más hatékony jogi eszközt – még a kérelemre indult eljárásokban sem – az ügyfélnek arra, hogy a közigazgatási határozat meghozatalát – a jogszabályokban előírt elintézési határidő huzamos idejű elmulasztása okán – kikényszeríthesse. 
Nincs alanyi joga a kérelmezőnek arra, hogy a közigazgatás hallgatása esetén ügyének eldöntése érdekében valamilyen jogorvoslattal élhessen. A döntés hiánya miatt nem nyújthat be fellebbezést, s nem kérhet bírósági felülvizsgálatot sem. Ezen jogorvoslati eszközök igénybevételét ugyanis a törvények – kiemelten az Áe. 62., 71. és 72. §-ai – csak a már meghozott határozat megtámadása céljából teszik lehetővé.
Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállam fogalmának egyik feltétlen ismérve a jogbiztonság. A jogbiztonságnak viszont elengedhetetlen követelménye, hogy a jogalkalmazói magatartás – adott esetben: az államigazgatás és az önkormányzat döntési feladat- és hatáskörébe tartozó ügy törvényi szabályozás szerinti elintézésének időtartama – előre kiszámítható legyen. 

Az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy hatáskörét gyakorolja, azaz illetékességi területén a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon. Az ügyfélnek ugyanakkor alapvető érdeke fűződik e döntés mielőbbi meghozatalához.

A rendelkezésre álló iratok és a Hivatal tájékoztatása alapján megállapítható volt, hogy a Hivatal panaszos földkiadási ügyét az Áe. szerinti érdemi határozat meghozatalára nyitva álló határidő alatt nem intézte el, az új eljárás lefolytatására irányuló kötelezettségének határidőben - 1997. II. 15. napjáig - való teljesítését elmulasztotta. 

A vizsgálat megállapította, hogy a Hivatal a hozzá áttett ügyet - a rendelkezésére álló 30 napos ügyintézési határidőt figyelmen kívül hagyva - nem intézte el, az új eljárást nem folytatta le, nem hozott határozatot, megsértve ezzel az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében foglalt - "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam" - rendelkezéséből folyó jogbiztonság alkotmányos elvét. Ez az eljárás ugyanakkor sérti a panaszos Alkotmányban rögzített tulajdonhoz való jogát (Alkotmány 13. § (1) bekezdés) is, és így az említett alkotmányos jogokkal összefüggésben visszásságot idézett elő.

Tekintettel arra, hogy a Hivatal a megjelölt alkotmányos jogokkal összefüggésben általa előidézett visszásságot - vizsgálatom befejezésének időpontját megelőzően saját hatáskörében - megszüntette, ezért ajánlást nem teszek. 

A vizsgálat megjegyzi, hogy a Hivatal - K-1006/1999. számú - határozatának rendelkező részében megjelölt föld területét feltüntető mértékegység helytelenül került alkalmazásra. 

Jelentésem egy példányának megküldésével Panaszost, valamint a Hivatal vezetőjét is tájékoztattam. 

Budapest, 1999. május 19.

Gönczöl Katalin