OBH 4430/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Kollár Zsuzsanna

Az eljárás megindulása

A panaszos 1998. július 22-én a XXII. kerületi Önkormányzat Polgármesteri Hivatal Adóügyi Irodája által elsőfokon, illetve a  Budapesti Közigazgatási Hivatal által fellebbezés alapján, helyi adó fizetési kötelezettség bevallásának illetve megfizetésének elmulasztása tárgyában hozott másodfokú határozatát sérelmezve személyesen fordult az Országgyűlési Biztosok Hivatalához. Beadványában továbbá azt kérte a Hivataltól, hogy az járjon el a panaszos lakóhelye - Budapest egyik utcája - elnevezésének megváltoztatásában. A panaszos beadványában azt is kifogásolta, hogy a XXII. kerületi Önkormányzat több hozzá érkező beadvány ellenére nem tett semmit a panaszos lakásának közelében működő zeneiskola által az ott élőknek okozott panaszok kivizsgálása és elintézése érdekében.
Az ügyben az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16.§-ának (1) bekezdése alapján a jogállamiságból fakadó jogbiztonsághoz fűződő jog sérelmének gyanúja miatt indult vizsgálat.

A megállapított tényállás

1.) Budapest XXII. kerületének képviselőtestülete 1995. december 14-i ülésén fogadta el a 45/1996. (XII. 18.) számú önkormányzati rendeletet. A rendelet 1996. január 1-jén lépett hatályba. 
Budapest XXII. kerületi Önkormányzata Polgármesteri Hivatalának Adóügyi irodája 1997. november 13-án kelt, III-1506/1997. számú határozatában arra kötelezte a panaszost, hogy tegyen eleget a helyi kommunális adó bevallására vonatkozó kötelezettségének. Ugyanebben a határozatban az Adóügyi Iroda kettőezer forint mulasztási bírságot szabott ki a bevallási kötelezettség elmulasztása miatt. A határozat indoklásában az eljáró szerv a következőkkel indokolta döntését: Az önkormányzati adóhatóság nyilvántartásából a jegyző megbízásából eljáró irodavezető megállapította, hogy a panaszos a kerületben lévő lakása után őt terhelő helyi kommunális adó bevallási kötelezettségének nem tett eleget. A határozat indoklása megállapította, hogy a bevallási kötelezettség teljesítésére az önkormányzati adóhatóság 1997. június 19-én a panaszost - a szükséges nyomtatvány egyidejű biztosítása mellett - felszólította. Az eljáró szerv a mulasztási bírság kiszabását azért látta indokoltnak, mert a panaszos a határozathozatal napjáig a felszólítás ellenére nem tett eleget bevallási kötelezettségének. Az adóügyi iroda által adott tájékoztatás, illetve a felszólításról szóló jegyzőkönyv tartalma alapján megállapítottam, hogy az önkormányzat a panaszos figyelmét, 1997. június 19-én a kommunális adóval kapcsolatos bevallási kötelezettség teljesítésére a következő módon hívta fel : Az adóügyi iroda dolgozói személyesen keresték fel az érintett adózókat. Azokkal, akik otthon tartózkodtak, aláiratták a felhívás illetve a bevallási nyomtatvány átvételéről szóló jegyzőkönyvet, akiket pedig nem találtak otthon, azok számára a postaládában helyezték el ugyanazokat az iratokat. A panaszos esetében is ezutóbbira került sor. A felszólításról készített jegyzőkönyvben felkérték a panaszost, hogy a jegyzőkönyv átvételétől számított három napon belül a mellékelt nyomtatvány felhasználásával tegyen eleget bevallási kötelezettségének.  
Budapest XXII. kerületi Önkormányzat Polgármesteri Hivatalának Adóügyi Irodája 1997. december 19-én kelt határozatában 1996. és 1997. adóévekre vonatkozóan összesen négyezer forint kommunális adó megfizetésére kötelezte a panaszost. A határozat indoklása megállapította, hogy a panaszos bevallásában bejelentette azt a tényt, miszerint egy, a XXII. kerületben lévő ötvennégy négyzetméter alapterületű lakás tulajdonosa.
1997. november 28-án kelt és a Közigazgatási Hivatalnak címzett beadványában a panaszos fellebbezéssel élt a XXII. kerületi Önkormányzat Adóügyi Irodája által hozott határozat ellen. Beadványában a panaszos kifejtette, hogy az elsőfokú határozatot azért tartja megalapozatlannak, mert az abban hivatkozott felszólítást az önkormányzat neki nem küldte meg. 
Budapest Főváros Közigazgatási Hivatala 1998. június 5-én hozott, 05-2380/1998. számú határozatában a Budapest XXII. kerületi Önkormányzat Polgármesteri Hivatal Adóügyi Irodája által hozott elsőfokú határozatot helyben hagyta. A másodfokú határozat indoklása megállapította, hogy az önkormányzat a jogalkotásról szóló 1987. évi XI. törvény rendelkezéseinek megfelelően kihirdette az illetékességi területén bevezetett kommunális adóról szóló, 45/1995. (XII. 18.) számú helyi rendeletet.  A Közigazgatási Hivatal határozatában megállapította, hogy az adóügyi iroda 1997. június 19-én helyszíni jegyzőkönyvben szólította fel az adózót a bevallás beadására. A panaszos azonban - a másodfokú határozatban megállapítottak szerint - e felszólításnak nem tett eleget.
1998. április 17-én az Adóügyi iroda vezetője felszólította a panaszost, hogy a kommunális adóból illetve az adó megfizetésének elmulasztása miatt fennálló késedelmi pótlékból keletkezett kettőezerháromszázkilenc forint tartozását a felhívás kézhezvételétől számított nyolc napon belül fizesse meg.  
1998. július 9-én a panaszos fia a Budapesti Közigazgatási Hivatal által hozott 5/2380/1998. számú határozatot sérelmezve törvényességi kérelemmel fordult a Belügyminisztérium Önkormányzati és Településfejlesztési Főosztályához. Beadványában  a panaszos megalapozatlannak minősítette a határozatot és azt is sérelmesnek tartotta, hogy a Közigazgatási Hivatal a határozatot csak öt és fél hónappal a fellebbezés benyújtása után hozta meg. A panaszos tájékoztatta az általa megkeresett főosztályt, hogy az őt terhelő kommunális adót kifizette. Nem az adó megállapítását tartja tehát sérelmesnek, hanem a mulasztási bírság kiszabását. 
1998. július 15-én kelt, 301-1973/1998. levelében  a Belügyminisztérium Önkormányzati és Településfejlesztési Főosztályának vezetője arról tájékoztatta a panaszos fiát, hogy az általa benyújtott törvényességi kérelmet hatáskör hiányában nem áll módjában elbírálni. Tájékoztatta a beadványtevőt arról is, hogy a helyi adó-ügyekben a Pénzügyminisztérium Önkormányzati Adók és Illetékek Főosztálya járhat el felügyeleti hatáskörben. Felügyeleti intézkedés megtételére azonban a főosztályvezető nem látott lehetőséget, tekintettel arra, hogy arra véleménye szerint csak akkor van lehetőség, ha az ügyfél a jogorvoslati rendben biztosított lehetőségét kimerítette. Az iratokból azonban az eljáró főosztályvezető azt állapította meg, hogy "a másodfokon eljáró hatóság a bírói jogorvoslatra történő tájékoztatást a jogszabályoknak megfelelően teljesítette", a beadványtevőnek pedig "lehetősége van a másodfokú adóhatóság határozatát a bíróság előtt megtámadni."

2.) Megkeresésemre reagáló levelében a XXII. kerület jegyzője arról tájékoztatott, hogy  a panaszos 1986 óta rendszeresen megkeresi az önkormányzatot és azt sérelmezi, hogy a kerületi zeneiskolában folyó oktatómunka az ott lakók nyugalmát zavarja. A jegyző tájékoztatása szerint az iskola igazgatója körlevélben többször felkérte a kollégáit, hogy a tanórák és a gyakorlási idő alatt tartsák zárva az iskola épületének ablakait. A jegyző szerint az önkormányzat jelenleg anyagi források híján többre nem vállalkozhat, de amint lehetővé válik a zeneiskola épületét hangszigeteléssel és klímaberendezéssel látják el.    

1998. április 22-én kelt levelében a XXII. kerület jegyzője sajnálatosnak nevezte azt a tényt, hogy panaszos problémájára korábbi beadványai alapján a jegyző által tett intézkedések nem nyújtottak megfelelő megoldást, ugyanakkor arról értesítette a panaszost, hogy felszólította a zeneiskola igazgatóját az ablakoknak a gyakorlás idején való zárvatartására

1998. december 14-én kelt, a Nádasdy Kálmán Zeneiskola igazgatójának írt levelében XXII. kerület polgármestere arra kérte az intézmény vezetőjét, hogy kollégáit kérje fel az ablakoknak a tanórák és a gyakorlási időszak alatti zárvatartására és csak a tanórák közötti szünetekben szellőztessenek. 

1998. december 30-án kelt levelében a kerület polgármestere arról tájékoztatta a panaszost, hogy a zeneiskolából kiszűrődő zaj csökkentése érdekében személyesen intézkedett.

1999. február 26-án a zeneiskola igazgatója tájékoztatta  a polgármestert, hogy a levelét a hirdetőtáblán minden kollégája megtekintheti, a gondnokot és az iskola pedagógusait pedig felkérte, hogy tegyenek meg mindent a lakók nyugalmának biztosítása érdekében. 

Az ügy jogszabályi háttere

1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól

I. fejezet
Alapvető rendelkezések

A törvény célja

1. § Ennek a törvénynek az a célja, hogy a közigazgatási szervek hatósági eljárásának szabályozásával elősegítse az államigazgatási feladatok eredményes ellátását.
(2) A közigazgatási szervek előmozdítják a jogok érvényesülését és a kötelességek teljesítését, az állampolgári fegyelem megszilárdítását.
(4) A közigazgatási szervek feladataikat a lakosság tevékeny közreműködésével látják el. Az államigazgatási eljárás a hatóság, az ügyfelek, továbbá az eljárásban részt vevő más szervek és személyek hatékony együttműködésére épül.
(6) Az ügyfelet az államigazgatási eljárásban megilleti a nyilatkozattétel és a jogorvoslat joga, köteles viszont legjobb tudomása szerint, jóhiszeműen közreműködni. Mindezek érdekében az eljáró szerv az ügyfelet jogairól és kötelességeiről tájékoztatja.
(7) A közigazgatási szervek feladataikat gyors és egyszerű eljárással teljesítik.
A törvény hatálya
3. § (1) A közigazgatási szerv eljárása során államigazgatási ügyben e törvény rendelkezéseit kell alkalmazni.
(3) E törvény alkalmazása szempontjából államigazgatási ügy minden olyan ügy, amelyben a közigazgatási szerv az ügyfelet érintő jogot vagy kötelességet állapít meg, adatot igazol, nyilvántartást vezet, vagy hatósági ellenőrzést végez.
(6) Ezt a törvényt a honvédelmi, a külkereskedelmi igazgatási, a társadalombiztosítási, családtámogatási, az adó-, jövedéki és vámigazgatási és az iparjogvédelmi ügyekben, továbbá a tisztességtelen piaci magatartás tilalmáról és a versenykorlátozásról, az árak megállapításáról, a biztosítóintézetekről és a biztosítási tevékenységről, a hitelintézetekről és a pénzügyi vállalkozásokról, az értékpapírok forgalomba hozataláról, a befektetési szolgáltatásokról és az értékpapír-tőzsdéről, az önkéntes kölcsönös biztosító pénztárakról, valamint a magánnyugdíjról és a magánnyugdíjpénztárakról szóló törvényben meghatározott, valamint az atomenergia alkalmazása körébe tartozó tevékenységekre vonatkozó ügyekben akkor kell alkalmazni, ha jogszabály másként nem rendelkezik.

Az elintézési határidő

15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg.
(5) Az eljáró közigazgatási szerv vezetője a határidőt indokolt esetben egy ízben legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja. Erről - kérelemre indult eljárás esetén - az ügyfelet értesíteni kell.

IV. fejezet
A közigazgatási szerv határozata

A határozat alakja és tartalma

42. § (1) A közigazgatási szerv mind az ügy érdemében, mind az eljárás során eldöntendő kérdésekben határozatot hoz.

1987. évi XI. törvény a jogalkotásról

A jogszabály kihirdetése

14.§ (3) Az önkormányzat rendeletét az önkormányzat hivatalos lapjában, illetőleg a helyben szokásos módon kell kihirdetni, amit az önkormányzat szervezeti és működési szabályzata állapít meg.

1990. évi C. törvény a helyi adókról

1. § (1) E törvény felhatalmazása és rendelkezései szerint a települési (községi, városi, fővárosi és kerületi) önkormányzat képviselőtestülete (a továbbiakban: önkormányzat) rendelettel az illetékességi területén helyi adókat (a továbbiakban: adót) vezethet be.
(2) A főváros esetében a helyi adók bevezetését, valamint az egyes adók bevezetésére jogosultak körét a fővárosi közgyűlés rendeletben, a kerületi képviselő-testületek véleménye kikérésével határozza meg.

6. § Az önkormányzat adómegállapítási joga arra terjed ki, hogy:
a) az 5. §-ban meghatározott adókat vagy ezek valamelyikét bevezesse, a már bevezetett adót hatályon kívül helyezze, illetőleg módosítsa, azonban az évközi módosítás naptári éven belül nem súlyosbíthatja az adóalanyok adóterheit,
b) az adó bevezetésének időpontját és időtartamát (határozott vagy határozatlan időre) meghatározza,
c) az adó mértékét a helyi sajátosságokhoz, az önkormányzat gazdálkodási követelményeihez és az adóalanyok teherviselő képességéhez igazodóan - e törvényben meghatározott felső (adómaximum) határokra figyelemmel - megállapítsa,
d) az e törvény második részében meghatározott mentességeket további mentességekkel, illetőleg kedvezményeket további kedvezményekkel kibővítse,
e) e törvény és az adózás rendjéről szóló törvény keretei között a helyi adózás részletes szabályait meghatározza.

Az adókötelezettség keletkezése és megszűnése

14. § (1) Az adókötelezettség a használatbavételi, illetőleg a fennmaradási engedély kiadását követő év első napján keletkezik. Az engedély nélkül épült, vagy anélkül használatba vett építmény esetében az adókötelezettség a tényleges használatbavételt követő év első napján keletkezik.
(2) Az adókötelezettség megszűnik az építmény megszűnése évének utolsó napján. Az építménynek az év első felében történő megszűnése esetén a második félévre vonatkozó adókötelezettség megszűnik.
(3) Az építmény használatának szünetelése az adókötelezettséget nem érinti.

Az adókötelezettség keletkezése, megszűnése

20. § (1) Az adókötelezettség a földrészlet belterületté minősítését, illetőleg az építési tilalom feloldását követő év első napján keletkezik.
(2) Az adókötelezettség
a) a belterületi földrészlet külterületté minősítése, illetőleg - beépítés esetén - a beépítés évének utolsó napján,
b) építési tilalomnak az év első felében történt kihirdetése esetén a félév utolsó napján
szűnik meg.

KOMMUNÁLIS JELLEGŰ ADÓK

1. Kommunális adó

23. §

1.1. Magánszemély kommunális adója

Az adókötelezettség, az adó alanya, az adókötelezettség keletkezése és megszűnése

24. § Kommunális adókötelezettség terheli a 12. §-ban, valamint a 18. §-ban meghatározott magánszemélyt, továbbá azt a magánszemélyt is, aki az önkormányzat illetékességi területén nem magánszemély tulajdonában álló lakás bérleti jogával rendelkezik.
25. § (1) Az adókötelezettség keletkezésére és megszűnésére a 14. §-ban, illetőleg a 20. §-ban foglaltak az irányadók.

1990. évi XCI. törvény az adózás rendjéről ( a továbbiakban Art. )

9. § (1) Az adózó az adó és a költségvetési támogatás megállapítása, megfizetése (kiutalása) érdekében köteles törvényben vagy e törvényben előírt:
a) bejelentésre, nyilatkozattételre,
b) adómegállapításra (önadózás, a munkáltató, a kifizető adómegállapítása),
c) bevallásra,
d) adófizetésre és adóelőleg fizetésére,
e) bizonylat kiállítására és megőrzésére,
f) nyilvántartás vezetésére (könyvvezetésre),
g) adatszolgáltatásra,
h) adólevonásra, adóbeszedésre
[az a)-h) pontban foglaltak együtt: adókötelezettség].

III. FEJEZET

EGYES ADÓKÖTELEZETTSÉGEK

A bejelentés szabályai

11. § (1) Az adózó - a 12-13. §-ban foglalt kivétellel -
a) ha adóköteles tevékenysége egyéni vállalkozói igazolványhoz vagy cégbejegyzéshez kötött, az igazolvány vagy a bejegyzés iránti kérelem (kitöltött nyomtatvány) bemutatásával;
b) ha adókötelezettsége, adóköteles bevételszerző tevékenysége az a) pontban említett igazolványhoz, bejegyzéshez nem kötött, az adókötelezettség keletkezésétől (a tevékenység megkezdésétől) számított 15 napon belül
az adóhatóságnál az e célra szolgáló nyomtatványon, írásban bejelentést tesz (bejelentkezés).
(3) Az önkormányzat által bevezetett adó (a továbbiakban: helyi adó) esetében - az önadózás és az adóbeszedés kivételével - az adózó bevallás benyújtásával jelenti be adókötelezettségét. Az az adózó, aki ideiglenes, alkalmi jelleggel folytatja iparűzési tevékenységét, tevékenységének megkezdésekor köteles ezt az önkormányzati adóhatóságnál bejelenteni.
 (6) Az állami és - a h) és j) pont kivételével - az önkormányzati adóhatósághoz az adózó bejelenti
a) nevét (elnevezését), rövidített cégnevét;
b) címét, székhelyét, telephelyét vagy telephelyeit, üzletét vagy üzleteit;
c) alakulásának időpontját, alapító okiratának keltét és számát, tevékenysége megkezdésének időpontját, képviselőjét, a gazdasági társaság képviselőjének, ügyvezetőjének (ügyvezetőinek), az igazgatónak a nevét, lakóhelyét;
d) valamennyi pénzforgalmi bankszámlájának, elszámolási számlájának (a továbbiakban együtt: bankszámla) vezető bankját és számát;
e) könyvvezetésének módját, iratai őrzésének helyét [36. § (1) bek.], ha az nem azonos az adózó székhelyével vagy lakóhelyével;
f) jogelődjét, alapítóját, a jogi személy felelősségvállalásával működő vállalkozó a felelősségvállalót, ezek adószámát;
g) gazdálkodási formáját, tevékenységének felsorolását, szakágazatát;
h) a jogi személyiség nélküli gazdasági társaság, a korlátolt felelősségű társaság, az egyesülés, valamint a közös vállalat tulajdonosának (tulajdonosainak) cégnevét (nevét), székhelyét (telephelyeit, lakóhelyét), adószámát (adóazonosító jelét);
i) a cégnyilvántartásba történő bejegyzést elrendelő végzés számát és időpontját;
j) a társasági adóról szóló törvény szerinti kapcsolt vállalkozással érintett másik személy nevét (elnevezését), rövidített cégnevét, adószámát (adóazonosító jelét);
k) a vállalkozási tevékenységet vagy általános forgalmiadó-köteles értékesítést folytató magánszemély levelezési címét és adóazonosító jelét is. Ha a magánszemély adóazonosító jellel még nem rendelkezik, akkor a bejelentkezéssel egyidejűleg teljesíti a 12. § (1) bekezdésében meghatározott kötelezettségét is.
(7) Az adózónak a (6) bekezdés a)-c) és e)-h), valamint j) és k) pontjaiban foglalt adatokat az (1) bekezdésben előírt bejelentéssel egyidejűleg, a d) pont alattiakat a bankszámlanyitást, az i) pont alattiakat a végzés jogerőre emelkedését követő naptól számított 15 napon belül kell bejelenteni.

Adómegállapítás
17. § (1) Az adót, a költségvetési támogatást
a) az adózó: önadózással,
b) a kifizető és a munkáltató: adólevonással, az adóbeszedésre kötelezett: adóbeszedéssel,
c) az adóhatóság: kivetéssel, kiszabással, utólagos adómegállapítással, illetőleg azonnali ellenőrzéssel állapítja meg.
(2) Az adókat adónként, a költségvetési támogatást támogatásonként az adó- illetve a költségvetési támogatás alapjának meghatározására előírt időszakonként kell megállapítani.
Önadózás
18. § (1) Az adót, a költségvetési támogatást - ha törvény előírja - az adózó köteles megállapítani, bevallani és megfizetni (önadózás).
(2) A jogi személy és egyéb szervezet az adót és a költségvetési támogatást - a 78. § (1) és (2) bekezdésében felsoroltak kivételével - önadózással állapítja meg.
(3) A magánszemély az adóját akkor állapítja meg önadózással, ha
a) vállalkozó, a 78. § (1) és (2) bekezdésben említettek kivételével,
b) az általános forgalmi adó vagy a fogyasztási adó alanya,
c) összjövedelme utáni jövedelemadóját nem a munkáltatója állapította meg.
20. § (1) Az adóbevallás az adózó azonosításához, az adóalap, a mentességek, a kedvezmények, az adó, a költségvetési támogatás alapja és összege megállapításához szükséges adatokat tartalmazza. Az adózó az önadózással megállapított adóról - az eljárási illeték kivételével -, továbbá költségvetési támogatásról adónként, költségvetési támogatásonként az erre a célra rendszeresített nyomtatványon adóbevallást tesz. Az adóhatóság olyan nyomtatványt is rendszeresíthet, amely alkalmas több jogcímen fennálló adókötelezettség, költségvetési támogatásigénylés bevallására, illetve az adókötelezettség bevallása mellett költségvetési támogatás igénylésére.

A helyi adók bevallása

22. § (1) A vállalkozók kommunális adójáról és az iparűzési adóról az adóévet követő év május 31-ig kell bevallást tenni.
(2) Ha a helyi adót nem az adózó állapítja meg, az adókötelezettség keletkezését (változását) követő 15 napon belül kell adóbevallást tennie.
(3) Nem kell újabb adóbevallást tenni a (2) bekezdésben foglalt esetben mindaddig, ameddig a helyi adót (adókötelezettséget) érintő változás nem következett be.
(4) Az adóbeszedésre kötelezettnek az általa beszedett helyi adóról a tárgyhónapot követő hó 15-ig kell bevallást tennie.

42. § (1) Az önadózás útján megállapított vagy megállapítani elmulasztott adót, adóalapot - az illeték kivételével - és a költségvetési támogatást az adózó helyesbítheti. Ha az adózó az adóhatóság ellenőrzésének megkezdését megelőzően feltárja, hogy az adóalapját, az adót, a költségvetési támogatást nem a jogszabálynak megfelelően állapította meg, vagy bevallása számítási hiba vagy más elírás miatt az adó, költségvetési támogatás alapja, összege tekintetében hibás, bevallását önellenőrzéssel módosíthatja. Nem minősül önellenőrzésnek, ha az adózó bevallását késedelmesen nyújtja be, és késedelmét nem igazolja, vagy igazolási kérelmét az adóhatóság elutasítja. Nincs helye önellenőrzésnek, ha az adózó a törvényben megengedett választási lehetőséggel jogszerűen élt, és ezt az önellenőrzéssel változtatná meg.

51. § (1) Az adóhatóság ellenőrzi az adózással kapcsolatos jogszabályok megtartását. Az ellenőrzés eredményeként megállapítja, hogy az adózó a kötelezettségét teljesítette, vagy felhívja őt a hiba, hiányosság megszüntetésére, szükség esetén megindítja az adóigazgatási eljárást. Ellenőrzésre az adóigazgatási eljárásban is sor kerülhet.
(2) Az ellenőrzés során az adóhatóság megvizsgálja a kötelezettség teljesítését, különösen
b) az adó, a költségvetési támogatás alapjának és összegének megállapítását és bevallását,

Mulasztási bírság
74. § (1) Ha az adózó a bevallási, vagyonszerzési illetékkel kapcsolatos bejelentést (a továbbiakban együtt: bevallási) kötelezettségét a bevallás határidejét követően, de az adóhatóság felszólítását, ellenőrzését megelőzően késedelmesen teljesíti és késedelmét nem menti ki (bevallási késedelem), önadózás esetén a bevallásban megállapított, adókivetés esetén a bevallás alapján megállapítható teljes évi adó, a vagyonszerzési illeték esetében a kiszabott illeték után, ha a késedelem
a) a 15 napot nem haladja meg 5%;
b) a 30 napot nem haladja meg 20%;
c) a 30 napot meghaladja 30%,
de legfeljebb 100 ezer forint mulasztási bírságot fizet.
(2) Ha az eljárás kezdeményezésekor fennálló eljárási illetékfizetési kötelezettségét a kötelezett felhívás ellenére egyáltalán nem, vagy nem teljes mértékben, vagy nem a megszabott határidőben teljesítette, a meg nem fizetett illeték 100%-a, de legalább 300 forint és legfeljebb 10 000 forint mulasztási bírság szabható ki.
(9) Ha az adóhatóság megállapítja, hogy az adózó a (8) bekezdésben meghatározott kötelezettségeket, továbbá a bevallási kötelezettségét nem teljesítette, 100 ezer forintig terjedő mulasztási bírságot szab ki, és ezzel egyidejűleg - határidő tűzésével - az adózót teljesítésre hívja fel.
(17) A bírság kiszabásánál az adóhatóság mérlegeli a mulasztás körülményeit, így különösen annak súlyát, gyakoriságát, továbbá azt, hogy az adózó, illetve intézkedő képviselője, alkalmazottja, tagja vagy megbízottja az adott helyzetben a tőle elvárható körültekintéssel járt-e el.

Hatósági adómegállapítás bejelentés, bevallás alapján

78. § (1) Az adóhatóság állapítja meg a helyi adót - a vállalkozók kommunális adója, az iparűzési és az adóbeszedéssel megállapított adó kivételével -, valamint az önkormányzat költségvetése javára más törvény alapján fizetett adót (kivetés).
(3) A kivetés, kiszabás esetén az adózót az adókötelezettség keletkezéséről, az adóalap, az adómentesség, az adókedvezmény, az adó megállapításához szükséges adatokról, körülményről bevallási, illetőleg bejelentési kötelezettség terheli.
(4) Az adóhatóság a fizetendő adóról, az adófizetés módjáról és idejéről, továbbá, ha törvény előírja, az adóalapról, az adómentességről vagy adókedvezményről a bevallás (bejelentés) adatai alapján határoz.

Utólagos adómegállapítás

79. § (1) Az adóhatóság utólag állapítja meg az ellenőrzés során feltárt adókülönbözetet. Törvény az adóhatóságot más esetekben is kötelezheti az adó megállapítására.
(2) Az adóhatóság adónként, költségvetési támogatásonként az egyes időszakokra elkülönítve határozattal állapítja meg a bevallott vagy bevallani elmulasztott és az ellenőrzés eredményeként feltárt adó, illetve költségvetési támogatás alapját, az adót, a költségvetési támogatást, és az adózót az adóhiány megfizetésére kötelezi. A határozatban az adózó javára mutatkozó különbözet kiutalásáról is rendelkezni kell.
(3) Nincs helye utólagos adómegállapításnak, ha az adót vagy a költségvetési támogatást önellenőrzéssel nem kell helyesbíteni [43. § (3) bek.].

Nyomtatványok
96. § (1) Az adóhatóság a bejelentésre, a bevallásra, az adatszolgáltatásra, a 60. § (7) bekezdése szerinti nyilatkozatra, az önellenőrzésre, az adófizetésre és az adófolyószámla egyeztetésére nyomtatványt rendszeresíthet. A bevallás és az adatszolgáltatás az adóhatóság által meghatározott módon, gépi adathordozón is teljesíthető. A rendszeresített nyomtatvánnyal azonos értékű teljesítés, ha az adózó az adóhatóság által jóváhagyott program alapján, számítógéppel előállított és aláírt irat benyújtásával teljesíti a kötelezettségét. A gépi adathordozón teljesített bevalláshoz mellékelni kell az azzal azonos adattartalmú, aláírt iratot is.
(2) E törvény alkalmazásában az (1) bekezdésben említett, kitöltött és az adózó által aláírt nyomtatvány, továbbá a gépi adathordozóról készült aláírt irat magánokiratnak minősül. Az eredeti okiratéval azonos bizonyító ereje van az okiratról - műszaki vagy vegyi úton - készült felvételnek (fénykép, film, hang stb.), úgyszintén az eredeti okiratról bármely adathordozó (mágneslap, mágnesszalag stb.) útján készült okiratnak, ha a felvételt, illetőleg az adathordozóról az okiratot az adóhatóság vagy az ellenőrzése mellett más szerv készítette.
(3) A pénzügyminiszter rendeletben a számla, az egyszerűsített számla, a nyugta nyomtatványának formáját, adóigazgatási azonosítását meghatározza.
(4) Az adóhatóság a fizetési meghagyást, a fizetési felszólítást és az adóívet nyomtatványon is kiadhatja.
(5) A nyomtatványokról, azok formájáról és tartalmáról az adóhatóság tájékoztatót tesz közzé.
(6) A bejelentés, a bevallás és az adatszolgáltatás - az önkormányzati adóhatóság és az illetékhivatalhoz teljesítendők kivételével - az adóhatóság vezetője által közzétett módon, mágneses adathordozón vagy elektronikus úton is teljesíthető. A 7. számú mellékletben meghatározott, a kiemelt adózók igazgatóságához tartozó adózót az adóhatóság határozatával az adóbevallás és az adatszolgáltatás mágneses adathordozón vagy elektronikus úton történő teljesítésére kötelezheti. A mágneses adathordozón vagy elektronikus úton történő bevallás, adatszolgáltatás az adóhatóság által jóváhagyott - a határozattal kötelezett adózók esetében az adóhatóság által rendelkezésre bocsátott - számítógépes program felhasználásával teljesíthető.

Értelmező rendelkezések

97. § E törvény és - ha törvény másként nem rendelkezik - az adóról szóló jogszabályok alkalmazásában
b) adókülönbözet: a bevallott (bejelentett), bevallani (bejelenteni) elmulasztott vagy a bevallás (bejelentés) alapján kivetett, kiszabott és az adóhatóság által utólag megállapított adó, költségvetési támogatás különbözete,

1990. évi LXV. törvény a helyi önkormányzatokról

10. § (1) A képviselő-testület hatásköréből nem ruházható át:
h) közterület elnevezése, emlékmű állítás;

63/A. § A fővárosi önkormányzat feladat- és hatásköre különösen
k) a kerületi képviselő-testületek véleményének kikérésével elnevezi a városrészeket, a több kerületet érintő, valamint a személynevet viselő közterületeket, közterület nevében személynevet határoz meg, az ilyen közterület nevét megváltoztathatja, utcanevet védetté nyilvánít;

Az érintett alkotmányos jogok 

1949. évi XX. törvény A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG ALKOTMÁNYA

2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

Az Alkotmánybíróság a 28/1992 (IV.30.) AB. határozatban a jogbiztonság követelményéről a következőket fejtette ki:

„Az Alkotmánybíróság már több határozatában rámutatott, hogy a jogbiztonság kiemelkedően fontos jogállami érték, s ebből eredően meghatározott kötelezettségek hárulnak mind a jogalkotó, mind a jogalkalmazó szervekre.
A jogállam sem tud eltekinteni attól, hogy mind a természetes, mind a jogi személyektől megkövetelje a törvényesen kihirdetett jogszabályok ismerését, és az azokkal összhangban álló magatartást.”

A 9/1992. (I.30.) AB határozatban az Alkotmánybíróság a jogbiztonság tartalmának lényegét az alábbiakban határozta meg:
„A jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam - s elsősorban a jogalkotó - kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára.” Ebből szervesen következik az az álláspont amelyet az Alkotmánybíróság a 16/1992. (III.30.) AB. határozatban fejtett ki: „ A jogállamiság megköveteli, hogy az állampolgárnak a törvényekben és a bíróságok által meghozott ítéletek végrehajthatóságában a bizalma megszilárduljon.”  

57.§ (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelen lévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.

A vizsgálat megállapításai 

1.) A mulasztási bírság kiszabásával kapcsolatos panasz

A vizsgálat ezen részének több célja volt. Vizsgáltam egyrészt, hogy a vita tárgyát képező első- és másodfokú határozatok megfeleltek-e az irányadó anyagi jogi rendelkezéseknek, másrészt, hogy az anyagi jogi rendelkezések tényleges érvényesülését szolgáló eljárásjogi szabályokat betartották-e az eljáró államigazgatási szervek.
A helyi adókról szóló törvény illetve az Árt. rendelkezéseiből megállapíthatóan a vizsgált esetben az adókötelezettség akkor keletkezett, amikor a XXII. kerületi Önkormányzat által hozott 45/1995. helyi adó rendelet hatályba lépett. A jogalkotási törvény rendelkezéseire illetve az Alkotmány jogbiztonsági klauzulájára tekintettel azonban a jogszabály által kötelezettségekkel terhelt állampolgárokra nézve a kötelezettség tényleges keletkezéséhez szükséges a jogszabálynak a Jat. szerinti kihirdetése, vagyis annak a lehetővé tétele, hogy a kötelezettségek alanyai a jogszabályi rendelkezéseket megismerhessék. A vizsgálat során megállapítottam, hogy a XXII. kerületi önkormányzat a 45/1995. (XII. 18.) számú önkormányzati rendeletet annak indoklásával együtt, a "Városházi Híradó" című önkormányzati lap 1996. január 11-i lapszámában kihírdette, majd a Városházi Híradó 1996. március 7-i lapszámában még külön is foglalkoztak a helyi adó bevezetésével kapcsolatos aktuális kérdésekkel. A helyi televízió is foglakozott az adó bevezetésével.  Azzal, hogy az önkormányzat -  a szükséges nyomtatvány biztosítása mellett - személyesen is felszólította az adózókat a bevallás elkészítésére, olyan eljárást tanúsított, amelyet egyébként a jogszabályok számára nem tesznek kötelezővé. Az Önkormányzat tehát minden a jogszabály megismerésére vonatkozó eszközt igénybevett.  A mulasztási bírság kiszabására vonatkozó szabályok alkalmazásának jogi alapja fennállt, ezért a vizsgálat során megállapítottam, hogy az elsőfokú határozat nem sértett anyagi jogi szabályokat a mulasztási bírság kiszabásával.
Tekintettel arra, hogy az adókötelezettség nem a személyreszóló felhívás kézhezvételével keletkezett, a vizsgálat során abból indultam ki, hogy a másodfokú eljárás során a felszólítás tényleges kézhezvételének ténye az adókötelezettség keletkezése szempontjából annak ellenére irreleváns volt, hogy a fellebbezés éppen a felszólítás átvételének tényét vitatta. Megállapítottam ezért, hogy a másodfokon eljáró közigazgatási hivatal anyagi jogi rendelkezést a mulasztási bírság megállapításának felülvizsgálata során nem sértett. a fellebbezésben foglalt kifogást a másodfokú hatóság annak ellenére elbírálta, hogy anyagi jogi szempontból a fellebbezés enélkül is elutasítható lett volna. 
Jogszabályt sértett azonban a közigazgatási hivatal amikor a másodfokú határozatot csak hónapokkal a fellebbezés benyújtását követően bírálta el és ezzel alkotmányos jogokkal kapcsolatos sérelmet okozott a jogbiztonsághoz fűződő joggal összefüggésben. Az országgyűlési biztosok gyakorlatában az alkotmányos jogokkal kapcsolatos sérelem az eljárás tárgyi feltételének minősül, ennek hiányában tehát az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság megállapítása eleve kizárt. A jogbiztonsággal összefüggésben okozott  alkotmányos jogokkal kapcsolatos sérelem fennállta azonban önmagában a visszásság megállapításához nem mindig elegendő. Nem lehet elégséges alap a visszásság megállapításához az olyan jogbiztonsággal összefüggő sérelem, amely kizárólag eljárásjogi szabály megsértéséből keletkezik és amelyből más Alkotmányban biztosított jog sérelme nem következik. Figyelemmel arra, hogy a másodfokú határozatban a panaszost tájékoztatták a bírósághoz fordulás jogáról, a jogorvoslathoz való jog nem sérült.   A feltárt jogsértéssel más, Alkotmányban biztosított jog nem volt összefüggésbe hozható. Tekintettel arra, hogy a vizsgált esetben a jogbiztonság mellett más Alkotmányban biztosított jog sérelme nem volt megállapítható, alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság megállapítása nem lehetséges.

2.) A zeneiskola működésével kapcsolatos beadvány elintézésére

A panasz ezen részének vizsgálatakor a jogbiztonsággal kapcsolatos ugyanazon összefüggésekből indultam ki, mint amelyeket a mulasztási bírság kiszabásával kapcsolatos panasz megítélésénél kiindulópontnak tekintettem. Az önkormányzat a beadvány elbírálása során nem tartotta be az Áe. szabályait, nem hozott határozatot az ügyben. A panasszal azonban érdemben foglalkozott, a beküldött iratokból megállapíthatóan az iskola vezetése és az Önkormányzat több alkalommal is kapcsolatba lépett egymással és a javasolt intézkedéseket az iskola igazgatója megtette. Az Áe.-nek a határozat meghozatalára vonatkozó szabályai kétségkívül sérelmet szenvedtek. A jogorvoslathoz való jog sérelme a vizsgált tényállással összefüggésben szükségszerű volt. Az országgyűlési biztosok eljárásában alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság megállapítására akkor van lehetőség, ha a vizsgált intézkedés, eljárás illetve mulasztás az ügyben érintett alkotmányos jogot aránytalan mértékben vagy alkotmányos cél nélkül korlátozza, illetve egyáltalán nem korlátozható (abszolút)  jogot ér sérelem. Alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság a jogorvoslathoz való joggal összefüggésben azért nem volt megállapítható, mert a szükségszerű sérelem nem tekinthető aránytalannak. Az előzőekben kifejtettek alapján ezért megállapítom, hogy alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság nem áll fenn.

3.) Az utca elnevezésének megváltoztatására irányuló kérelem

A közterületek elnevezésének meghatározása illetve megváltoztatása a helyi önkormányzat képviselőtestületének át nem ruházható hatásköre.
Tekintettel arra, hogy a panaszos beadványában nem jelölt meg semmiféle olyan alkotmányos jogokkal kapcsolatos sérelmet, amely összefüggésbe hozható az utcanév változtatásával, illetve figyelemmel arra, hogy a közterületek elnevezésének meghatározása a képviselőtestület jogosultsága, mely jogosultságot az országgyűlési biztosnak is tiszteletben kell tartania, a  panasz ezen részét, mint nyilvánvalóan alaptalant, elutasítom. 

1999. június 1.

Gönczöl Katalin