OBH 4400/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Kubinyi Katalin

Az eljárás megindítása:

A panaszos, jogi képviselője útján beadvánnyal fordult az országgyűlési biztoshoz, melyben azt kifogásolta, hogy a sikkasztás büntette miatt ellene folytatott nyomozás során kirendelt védőjét - a Be. 379/A. § (1) bekezdésében foglaltak ellenére - a bírói meghallgatásról nem értesítették.

Az Alkotmány 57. § (3) bekezdésében meghatározott védelemhez való jog sérelmére tekintettel az ügyben megindult a vizsgálat.

A megállapított tényállás:

A panaszos védője által becsatolt és a BRFK Vizsgálati Főosztály Vagyonvédelmi Osztálytól beszerzett iratokból az alábbiakat állapítottam meg:

A panaszos és társa ellen különösen nagy értékre elkövetett sikkasztás bűntette miatt a BRFK Vizsgálati Főosztály Vagyonvédelmi Osztályán III-17/1998. b.ü. számon volt folyamatban eljárás. A panaszos bűnügyi őrizetét 1997. december 23. napján rendelték el és ugyanazon a napon dr. M. M. ügyvédet rendelték ki a panaszos védelmének ellátására.

A Fővárosi Főügyészség ügyeletes ügyésze 1997. december 24. napján Ün. 2/1997. szám alatt indítványozta a Pesti Központi Kerületi Bíróságnál a panaszos és társa előzetes letartóztatásának elrendelését. A nyomozó hatóság részére átadott indítványra rávezette a meghallgatás időpontját, valamint azt, hogy védőről gondoskodjanak.

A Pesti Központi Kerületi Bíróság 1997. december 25. napján foganatosította a panaszos és társa meghallgatását és végzésével elrendelte előzetes letartóztatásukat. A meghallgatáson a jegyzőkönyv szerint védő nem vett részt.

Az előzetes letartóztatást elrendelő végzés ellen bejelentett fellebbezést a másodfokon eljáró Fővárosi Bíróság 17.Bkf.72/1998/2. számon 1998. január 9. napján kelt végzésével elutasította.

A panasz benyújtásakor folyamatban lévő büntető eljárásban a Pesti Központi Kerületi Bíróság előzetes letartóztatást fenntartó végzése ellen vádlottak és védőik fellebbezést jelentettek be. Ebben úgy döntött 23.Bf.VIII.6948/1998/2. számon hozott végzésével a Fővárosi Bíróság, mint másodfokú bíróság, hogy a fellebbezést elutasította.

A vádlottak és védőik fellebbezésüket azzal indokolták, hogy az előzetes letartóztatás elrendelése nem a büntető eljárás szabályainak megfelelően történt, mert a védőt az előzetes letartóztatást megelőző meghallgatásról nem értesítették.
A Fővárosi Bíróság végzésének indokolása a következőket tartalmazza: "A bírói meghallgatásról készült jegyzőkönyv adatai szerint valóban megállapítható, hogy a védők nem voltak jelen. Amennyiben ennek oka az volt, hogy a nyomozó hatóság részéről az eljárási cselekmény időpontjáról az értesítésük nem történt meg, a Be.379/A. § (2) bekezdéséből következően a meghallgatás nem lett volna megtartható. Az ebből adódó - esetlegesen kétségtelenül eljárási szabálysértés - azonban orvosolható, másrészt pedig semmiképpen nem eredményezi az előzetes letartóztatás törvénytelenségét."

A panaszos társának védője ismeretlen tettes ellen tett feljelentést hivatali visszaélés bűntette miatt azzal kapcsolatban, hogy az eljáró nyomozó hatóság tagja szándékosan nem értesítette a védence számára kirendelt védőt a kényszerintézkedést megelőző meghallgatás időpontjáról.
A Fővárosi Ügyészség Nyomozó Hivatalának vezetője 1998. május 15-én kelt 511/1998. számú határozatával a nyomozást megtagadta. A határozat indokolása azonban rögzíti: "jelen esetben valóban nem található a nyomozás iratai között olyan feljegyzés, amely a kirendelt védő értesítésére utal".

A nyomozást megtagadó határozat az alábbi megállapítással zárul: "A nyomozó hatóság tagjának mulasztása fegyelmi vétség megállapítására lehet alkalmas, ezért határozatom egy példányát a BRFK Vizsgálati Főosztály Vagyonvédelmi Osztály vezetőjének küldöm meg a fegyelmi eljárás megindításának megfontolása végett."

A fegyelmi eljárás megindításával kapcsolatos megkeresésemre a BRFK Vizsgálati Főosztály Vagyonvédelmi Osztályának megbízott vezetője az alábbiakat válaszolta: 
"A BRFK Vizsgálati Főosztály Vagyonvédelmi Osztály dolgozója ellen az ügyben fegyelmi eljárás nem indult, ugyanis az ügyet a gyanúsítottak előzetes letartóztatásának elrendelése után vettük át 1998. január 8-án a BRFK Bűnüldözési Főosztály - a jelenlegi Nyomozó Főosztály - Vagyonvédelmi Osztályától. Az iratok házi példányából ilyen eljárás kezdeményezésére sincs utaló adat, a korábbi eljáró szerv irányába. A rendelkezésre álló iratok ellenőrzése során megállapítottam, hogy mindkét gyanúsított előzetes letartóztatásának indítványozására továbbá a bírói meghallgatásra munkaszüneti, illetőleg ünnepnapon került sor. Ilyen esetben, amennyiben nincs kirendelt vagy meghatalmazott ügyvédje a gyanúsítottnak, az Ügyvédi Kamara által kijelölt ügyeletes ügyvédet kell értesíteni. A bírói meghallgatásra az ügyvédi értesítés valóban nem tűnik ki, azonban a megtörténte ki sem zárható, figyelemmel a bírósági jegyzőkönyv azon megállapítására, hogy a meghallgatás törvényes feltételei fennállnak."

A vizsgálat megállapításai:

A lefolytatott vizsgálat során beszerzett dokumentumokból kétséget kizáróan megállapítható, hogy a panaszos kirendelt védőjét az előzetes letartóztatást megelőző bírói meghallgatás időpontjáról nem értesítették. Ennek következtében sérült az Alkotmány 57. § (3) bekezdésében meghatározott védelemhez való jog. Az így keletkezett, az alkotmányos joggal összefüggő visszásságot a konkrét ügyben utólag orvosolni nem lehet, mert az ezt eredményező eljárás bírósági hatáskörbe tartozik és a bíróság ezt az eljárást lefolytatva jogerős döntést hozott.

A jövőben esetleg bekövetkező, a védelemhez való jog, mint alkotmányos joggal összefüggő visszásságok elkerülése érdekében az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Ob. tv.) 20. § (1) bekezdésébe foglalt felhatalmazásom alapján az alábbi

a j á n l á s t

teszem.

Felkérem Budapest Rendőrfőkapitányát, mint a visszásságot előidéző szerv felügyeleti szervének vezetőjét, hogy tegye meg a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a nyomozó hatóság azon tagja ellen, aki az előzetes eljárást megelőző bírói meghallgatásról a gyanúsított védőjét elmulasztja értesíteni, a fegyelmi vizsgálatot az arra illetékes felettes minden esetben indítsa meg.

Kérem Rendőrfőkapitány Urat, hogy az ajánlás tekintetében kialakított érdemi állásfoglalásáról, illetve a megtett intézkedésről az Ob. tv. 20. § (1) bekezdésében meghatározott harminc napos határidőn belül értesítsen.

Budapest, 1999. április 23.

Gönczöl Katalin