OBH 4364/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Dr. Győrffy Zsuzsanna

A vizsgálat megindítása
	A Magyar Hírlap 1998. június 18-án megjelent cikke szerint a dorogi gyámhivatal két tizenéves lányt ideiglenes hatállyal gyermekotthonba helyezett. A kiskorúak az őket akkor befogadó asszonytól vitték el. Mivel az ügy összefüggésbe hozható az ifjúság érdekeinek Alkotmányban rögzített védelmével, ezért hivatalból vizsgálatot indítottam.
	Az illetékes gyámhivataltól az ügyben keletkezett iratokat megkértem, azokat áttanulmányoztam.

A megállapított tényállás
	A kiskorúak szülei 1990-ben elváltak. A bíróság a gyermekeket az apánál helyezte el, aki haláláig (1998. január) gyermekeit a vele egy háztartásban élő édesanyjával együtt nevelte. Az anyának a válás után nem volt kapcsolata gyermekeivel.
	Az apa halála után az illetékes gyámhivatal ügyintézője jegyzőkönyvben nyilatkoztatta az anyát kívánja-e gyermekeit nevelni. Az anya nem kérte szülői felügyeleti jogának felélesztését. Az ügyintéző tájékoztatta az anyát arról, hogy gyermekelhelyezés megváltoztatása iránt pert fog indítani.
	A két kiskorú jegyzőkönyvben nyilatkozott arról, hogy továbbra is szeretnék, ha nagyanyjuk nevelné őket. A nagyszülő vállalta unokái felett a gyámságot.
	1998. februárjában a gyámhivatal a kiskorúakat ideiglenes hatállyal a nagyszülőnél helyezte el, kinevezte gyámnak. Ugyanekkor az anya ellen keresetet nyújtott be az esztergomi városi bírósághoz gyermekelhelyezés és tartásdíj megállapítása iránt.
	A gyámhivatal felkérte az illetékes gyermekjóléti szolgálatot a család gondozására. A gyermekjóléti szolgálat a családnál februárban környezettanulmányt készített, írásban tájékoztatták a gyámhivatalt arról, hogy a család életét figyelemmel kísérik, elősegítik a kiskorúak családban való nevelkedését. A gyermek-elhelyezési per tárgyalásához újabb környezettanulmányt április 9-én készítettek, ekkor semmiféle problémát nem jeleztek.
	A nagyszülő május 29-én megromlott egészségi állapotára, a lányok rossz tanulmányi eredményére és magatartására hivatkozva kérte ideiglenes hatályú gyermekotthonba helyezésüket.
	Júniusban a nagyszülő a gyámhivatal idézésére megjelent, ott jegyzőkönyvi nyilatkozatában megismételte kérelmét, jelezte, hogy a lányok már nem is alszanak otthon. Megnevezte azt az asszonyt akinél a lányok tartózkodnak, de pontos címét nem tudta megadni.
	A gyámhivatal ügyintézője az anyát ismét nyilatkoztatta, az anya nem tudott dönteni arról vállalja- e gyermekei nevelését.
	A körülmények megváltozása miatt az 1998. június 29-én tartott bírósági tárgyaláson a gyámhivatal visszavonta a gyermekelhelyezés megváltoztatása és gyermektartás megállapítása iránt benyújtott keresetét.
	Július 8-án a nagyszülő és lánya ismét jelezte a gyámhivatal ügyintézőjének hogy a kiskorúak nem alszanak otthon, éjszaka csavarognak, egyikük megfenyegette a nagyszülőt.
	A gyámhivatal július 13-án a kiskorúakat ideiglenes hatállyal gyermekotthonba helyezte el. A gyermekeket attól az asszonytól kellett elhozni akinél laktak, az átmeneti otthonba a nagyszülő kísérte őket. Az átmeneti otthon nevelőjének írásbeli tájékoztatása szerint a kiskorúak felvételükkor nagyon tetvesek voltak. 
	A lányok átmeneti otthonba kerülését követően a gyámhivatalnál egy magát megnevezni nem kívánó személy jelezte, hogy abban a lakásban ahol a két kiskorú lány is lakott napközben több fiatal fiú is tartózkodott, hangoskodtak, dorbézoltak. A gyermekjóléti szolgálat családgondozója a helyszínen ellenőrizte a bejelentést, tapasztalatai igazolták annak valóságát.
	Augusztusban a kiskorúak elhelyezése ügyében tárgyalást tartottak a Területi Gyermekvédelmi Szakszolgálatnál. A szakemberek ekkor egyetértettek abban, hogy az akkori helyzet szerint a kiskorúak átmeneti nevelésbe vétele és gyermekotthonba helyezése indokolt. Az elhelyezési javaslat rögzítette, hogy ha az asszony, akinél a lányok az utóbbi időben laktak nevelőszülőnek alkalmas lehetőség lesz arra, hogy a gyermekek nála nevelkedjenek. Ahhoz, hogy a gyermekvédelmi szakszolgálat nevelőszülői jogviszonyt létesítsen vele felkészítő tanfolyamon kellett volna részt vennie.
	A kiskorúakkal a gyermekotthonba kerülésük után az őket addig gondozó asszony telefonon és személyesen is tartotta a kapcsolatot.
	A gyámhivatal ügyintézőjének tájékoztatása szerint az asszony a nevelőszülői felkészítő tanfolyamot nem végezte el, ezért nem lehetett nevelőszülő. A gyermekek azóta is gyermekotthonban nevelkednek.

Az ügy jogszabályi háttere
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
16. § A Magyar Köztársaság különös gondot fordít az ifjúság létbiztonságára, oktatására és nevelésére, védelmezi az ifjúság érdekeit.
67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.

1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról
39. § (3) A gyermekjóléti szolgáltatás feladata a kialakult veszélyeztetettség megszüntetése érdekében
a) családgondozás a családban jelentkező működési zavarok ellensúlyozására,
b) a családi konfliktusok megoldásának elősegítése, különösen a válás, a gyermekelhelyezés és a kapcsolattartás esetében,
70. § (1) A szülői felügyeletet gyakorló mindkét szülő vagy a szülői felügyeletet egyedül gyakorló szülő kérelmére - a különélő másik szülő meghallgatásával - a gyámhivatal hozzájárulhat ahhoz, hogy a szülő egészségi állapota, indokolt távolléte vagy más családi ok miatt a gyermeket a szükséges ideig más, általa megnevezett család átmenetileg befogadja, gondozza és nevelje, feltéve, hogy a családbafogadás a gyermek érdekében áll.
71. § (1) A gyámhivatal a családbafogadáshoz akkor járul hozzá, ha a családba fogadó szülő személyisége és körülményei alapján alkalmas a gyermek gondozására, nevelésére, a gyámság ellátására, valamint e feladatok ellátását maga is vállalja.
72. § (1) Ha a gyermek felügyelet nélkül marad, vagy testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését családi környezete súlyosan veszélyezteti és emiatt a gyermek azonnali elhelyezése szükséges, a települési önkormányzat jegyzője, a gyámhivatal, valamint a bíróság, a rendőrség, az ügyészség, a büntetés-végrehajtási intézet parancsnoksága (a továbbiakban: beutaló szerv) a szakellátás keretében a gyermeket ideiglenesen
a) a nevelésére alkalmas, azt vállaló különélő szülőnél, más hozzátartozónál, illetve személynél, vagy ha erre nincs lehetőség,
b) a legközelebbi ideiglenes gondozási feladatokat is ellátó nevelőszülőnél, vagy ha erre nincs lehetőség, gyermekotthonban vagy más bentlakásos intézményben
helyezi el, és erről haladéktalanul értesíti az illetékes gyámhivatalt.
(2) A gyermeknek a gondozási helyre viteléről a beutaló szerv gondoskodik.
(3) Az ideiglenes hatályú elhelyezéstől kezdődően a szülő gondozási, nevelési joga szünetel. A beutaló szerv határozata fellebbezésre való tekintet nélkül azonnal végrehajtható.
73. § (1) Az illetékes gyámhivatal az ideiglenes hatályú elhelyezést követően - függetlenül attól, hogy arra mely beutaló szerv intézkedése alapján került sor - 30 napon belül megvizsgálja, hogy
a) megszüntethető-e az ideiglenes hatályú elhelyezés,
b) az ideiglenes hatályú elhelyezés fenntartása vagy megváltoztatása mellett fennállnak-e a gyermekelhelyezés megváltoztatása, illetve a szülői felügyelet megszüntetése iránti perindítás feltételei.
(2) A bíróság gyermekelhelyezéssel kapcsolatos döntésének az (1) bekezdés b) pontjában meghatározott perindítással történő megváltoztatására csak abban az esetben kerülhet sor, ha azok a körülmények, amelyekre a bíróság elhelyezési döntését alapította, később lényegesen megváltoztak.
74. § (1) Ha a gyámhivatal az ideiglenes hatályú elhelyezés alapján azt állapítja meg, hogy a szülői felügyelet megszüntetésének okai nem állnak fenn, de a gyermek fejlődése a korábbi környezetében nincs biztosítva, 30 napon belül pert indít a szülő (szülők) ellen a gyermeknek a különélő másik szülőnél vagy harmadik személynél történő elhelyezése iránt.
(2) A gyámhivatal a per megindításával egyidejűleg megállapítja a szülő felügyeleti jogának szünetelését, a különélő másik szülő felügyeleti jogának feléledését, vagy azt a személyt, akinél a gyermeket ideiglenes hatállyal elhelyezték, a gyermek gyámjául rendeli.
82. § (1) A gyámhivatal az ideiglenes hatállyal elhelyezett, az átmeneti és a tartós nevelésbe vett gyermek gondozási helyét - a gyermek és az átmeneti nevelésbe vett gyermek szülőjének meghallgatása után a települési önkormányzat jegyzőjének javaslatára - a területi gyermekvédelmi szakszolgálat szakmai véleményének segítségével határozza meg.

150/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet a nevelőszülői, a hivatásos nevelőszülői és a helyettes szülői jogviszony egyes kérdéseiről
3. § (1) Nevelőszülői jogviszony létesítésére irányuló megállapodást azzal a Magyarországon élő magyar állampolgárral, valamint bevándorolt vagy menekültként elismert személlyel lehet kötni, aki
a) 24. életévét betöltötte és a gondozásába helyezett gyermeknél legalább 16, legfeljebb 45 évvel idősebb,
b) a külön jogszabályban előírt - a működtető által biztosított - felkészítő tanfolyamon eredményesen részt vett,
c) gyermeknevelésre való fizikai alkalmasságát a háziorvos, pszichés alkalmasságát - indokolt esetben - a működtető által felkért szakértő véleményének becsatolásával igazolta,
d) a külön jogszabályban meghatározottak figyelembevételével gyermeknevelésre alkalmas környezettel rendelkezik.

A vizsgálat megállapításai
	A vizsgálat során megállapítottam, hogy az eljáró gyámhivatal a hatályos jogszabályi előírásoknak megfelelően járt el, amikor az apa halála után a kiskorúakat az őket addig is nevelő nagyszülőnél ideiglenes hatállyal elhelyezte, a bíróságon gyermekelhelyezés és gyermektartásdíj megállapítása iránt pert indított a gyermekek anyja ellen.
	A gyámhivatal körültekintően járt el amikor a nagyszülőt, a gyermekeket és az anyát jegyzőkönyvben nyilatkoztatta a gyermekek további sorsáról.
	Helyesen cselekedett az eljáró ügyintéző amikor a gyermekjóléti szolgálatot felkérte a család gondozására.
	A gyermekjóléti szolgálat a gyámhivatal felkérésére a család gondozását megkezdte, környezettanulmányt kétszer is készítettek a nagyszülő lakásán, akit alkalmasnak találták a gyermekek nevelésére, problémát akkor nem észleltek.
	A gyámhivatal ügyintézője helyesen járt el amikor a nevelési problémák jelzése után ismét jegyzőkönyvet vett fel a kiskorúak elhelyezéséről az anyával és a nagyszülővel. Ugyanakkor az ügyintéző nem tájékoztatta a nagyszülőt arról, hogy a családi konfliktus rendezéséhez kérheti a gyermekjóléti szolgálat segítségét. Nincs nyoma annak sem, hogy a gyermekjóléti szolgálatot felkérték volna arra, hogy próbálják meg a kiskorúak tartózkodási helyét felderíteni. Erre a gyermekjóléti szolgálat családgondozója saját feladatkörében sem tett kísérletet. 
	A gyermekek tartózkodási helyének felderítése után tájékoztatni lehetett volna az őket befogadó asszonyt és a gyámi tisztséget akkor ellátó nagyszülőt a gyermekek további sorsa jogi rendezésének lehetőségéről. ( családbafogadás, nevelőszülőség, gyermek harmadik személynél való elhelyezése ). A gyermekeket befogadó asszonnyal való kapcsolatfelvétellel, nála környezettanulmány készítésével a gyermekjóléti szolgálatnak és a gyámhivatalnak már információja lett volna arról, hogy az asszony személyisége, körülményei alkalmasak-e a gyermekek nevelésére. Ezt a környezettanulmány a gyermekvédelmi szakszolgálatnak még a kiskorúak elhelyezési javaslatát megelőzően el kellett volna készítenie.
	Csak a gyermekek ideiglenes gyermekotthonba utalását követően derült ki, hogy ez az asszony valószínűleg nem alkalmas nevelésükre, hiszen az ő háztartásában lettek tetvesek a lányok, több fiatalkorú töltötte ellenőrzés nélkül napjait a lakásán.
	A gyámhivatal a gyermekeket ideiglenes hatállyal gyermekotthonba utaló határozata akkor lett volna igazán megalapozott, ha a határozat meghozatala előtt a gyermekjóléti szolgálat segítségével megpróbálta volna a kialakult családi konfliktust oldani, illetőleg megvizsgálta volna annak lehetőségét, hogy a gyermekek gondozása, nevelése megoldható-e gyermekotthonba utalásuk nélkül.
	A konkrét üggyel kapcsolatosan bebizonyosodott, hogy a gyermekek megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődését a nevelésüket vállaló és arra alkalmas családtag illetőleg harmadik személy hiányában az államnak kell vállalnia, ezért a gyermekek alkotmányos jogai hosszútávon nem sérültek.

Ajánlások, kezdeményezések.

1) Felkérem az eljáró gyámhivatalt, hogy a jövőben minden esetben körültekintően járjon el a kiskorúak ideiglenes hatályú gyermekotthonba utalása előtt. A gyermekek mindenek felett álló érdeke azt kívánja, hogy az állam csak akkor lássa el a gondozási, nevelési feladatokat, ha az sem a gyermek saját családja, sem arra alkalmas harmadik személy nem vállalja.

2) Felkérem az illetékes gyermekjóléti szolgálatot, hogy a gondozásba vett családok életét folyamatosan kísérje figyelemmel, a már kialakult konfliktust a gyermekek családban való nevelésének érdekében kezelje.

3) Felkérem a területi gyermekvédelmi szakszolgálatot, hogy hasonló esetekben még a kiskorúak egyéni elhelyezési tervének elkészítése előtt derítsék fel a számításba jöhető nevelőszülő környezetét.

Budapest, 2000. augusztus 9.

Gönczöl Katalin