OBH 4320/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Csóré Erika

Az eljárás megindulása:
	A Szegedi Fegyház és Börtönben szabadságvesztését töltő panaszos beadványában kifogásolt több olyan körülményt, mely saját és elitélt társai jogait, börtön életét nehezíti vagy sérti. 
	A panaszos számára sérelmes, hogy 10 éve IV-es biztonsági csoportban tartják fogva, továbbá, áthelyezési kérelmeit elutasították. Kifogásolta, hogy vannak olyan zárkák, ahol leszerelték a mosdót,  kannába adják be a vizet. Az élelmezést hiányosnak tartja, az adagok kicsik, az étel minősége rossz, vitamin tartalmú élelmet nem kapnak. Kifogásolta az intézet gazdálkodását.
	A beadványban megfogalmazott sérelmek alapján felmerült a jogállamiságból fakadó jogbiztonsághoz, valamint a lehető legmagasabb színtű testi és lelki egészséghez való jog sérelmének gyanúja. Ezért az ügyben vizsgálatot rendeltem el. 
	A vizsgálat során megkerestem a Szegedi Fegyház és Börtön parancsnokát, akitől tájékoztatást kértem arról, hogy a panaszos a IV-es biztonsági csoportba sorolása, más bv. intézetbe való átszállítása érdekében terjesztett-e elő kérelmet, ha igen, kérelme elutasítása miatt élt-e jogorvoslati lehetőségeivel? A vizsgálat megállapításainak összegzésekor figyelembevettem az OBH 5559/1997. számú ügyben végzett helyszíni ellenőrzés tapasztalatait.
 
Érintett alkotmányos jog:
A jogbiztonsághoz való jog. /Alk. 2. § (1) bek./
A lehető legmagasabb színtű testi és lelki egészséghez való jog /Alk. 70/D. § (1) bek./

Alkalmazott jogszabályok:
A büntetések és az intézkedések végrehajtásáról szóló 1979. évi 11. törvényerejű rendelet:
1. § (1) Büntetés és intézkedés csak a bíróság jogerős határozata alapján, jogszabályban meghatározott módon hajtható végre.
(2) Az elítélt jogosult
a) az anyanyelvén vagy az általa ismert más nyelven megismerni a jogaira és a kötelezettségeire vonatkozó rendelkezéseket; a magyar nyelv nem tudása miatt nem érheti hátrány;
b) a büntetés végrehajtása során anyanyelvének használatára;
c) személyhez fűződő jogainak, így különösen a jó hírének, magántitkának, a személyes adatainak a védelmére, magánlakásának sérthetetlenségére.
(3) Az elítéltek között nem tehető hátrányos megkülönböztetés nemzetiségi és etnikai hovatartozásuk, vallási vagy politikai meggyőződésük, társadalmi származásuk, nemük, illetőleg vagyoni helyzetük szerint.
(4) Az elítéltet a büntetés és az intézkedés végrehajtása során jogorvoslati jog illeti meg.
(5) Az elítélt fontos okból – személyi vagy családi körülményei, egészségi állapota miatt – a büntetése végrehajtásának félbeszakítását kérheti.
(6) Az elítélt köteles magát a büntetés, illetőleg az intézkedés végrehajtásának alávetni.

19. § A szabadságvesztés végrehajtásának célja az, hogy e törvényben meghatározott joghátrány érvényesítése során elősegítse az elítéltnek a szabadulása után a társadalomba történő beilleszkedését, és azt, hogy tartózkodjék újabb bűncselekmény elkövetésétől.

20. § (1) A szabadságvesztést a büntetés-végrehajtási szervezet hajtja végre.
(2) A büntetés-végrehajtási feladatok teljesítésében – jogszabályban meghatározottak szerint – az állami szervek közreműködnek. A bv. szervezet a büntetés-végrehajtás feladatainak segítése érdekében más, nem állami szervezetekkel és magánszemélyekkel együttműködik.
(3) A büntetés-végrehajtási testület tagja hivatásának jogszerű teljesítése során az intézkedéseinek a megengedett kényszerítő eszközök alkalmazásával is jogosult érvényt szerezni.
(4) A büntetés-végrehajtási testület tagjai a büntetés-végrehajtási intézet biztonságát sértő vagy veszélyeztető cselekmények felszámolása érdekében jogosultak és kötelesek a rend fenntartásához, illetőleg helyreállításához szükséges intézkedéseket megtenni.

21. § (1) Az elítélt emberi méltóságát tiszteletben kell tartani, nem lehet őt kínzásnak alávetni, kegyetlen, embertelen, megalázó bánásmódban részesíteni, rajta orvosi kísérletet vagy a beleegyezése nélkül tudományos vizsgálatot vagy kísérletet végezni.
(2) A szabadságvesztés végrehajtása során a neveléshez és a büntetés-végrehajtás rendjéhez szükséges fegyelem érvényesül.

25. § (1) A szabadságvesztés végrehajtása során biztosítani kell az elítélt
a) őrzését, felügyeletét és ellenőrzését,
b.) elhelyezését, élelmezését, ruházatát és egészségügyi ellátását,
c.) neveléséhez és oktatásához szükséges feltételeket,
d) munkáltatását,
e) a büntetés céljával nem ellentétes jogainak gyakorlását.
(2) A szabadságvesztés végrehajtásának egyes fokozataiban eltérő az elítélt
a) elkülönítése a külvilágtól,
b) őrzése, felügyelete és ellenőrzése,
c) büntetés-végrehajtási intézeten belüli mozgása,
d) életrendje,
e) személyes szükségleteire fordítható összeg,
f) jutalmazása és fenyítése,
g) részvétele az elítéltek öntevékeny szervezeteiben.

32. § A szabadságvesztés végrehajtása alatt az elítélt elveszti a személyi szabadságát; az állampolgári kötelességei és jogai annyiban szünetelnek, illetve korlátozottak, amennyiben erről az ítélet vagy törvény rendelkezik.

33. § (1) Az elítélt köteles – különösen –
a) a szabadságvesztést a büntetés-végrehajtási szervek által meghatározott helyen tölteni;
b) eltűrni a más nemű és más fokozatú elítéltektől való elkülönítést, az életkori, kriminológiai, biztonsági, nevelési és egészségügyi szempontok szerinti csoportba sorolását;
c) a büntetés-végrehajtás rendjét, biztonsági és higiéniai követelményeit megtartani, a kapott utasításokat teljesíteni;
d) a kijelölt munkát szakismereteinek és a képességeinek megfelelően, fegyelmezetten elvégezni, a munkavédelemmel és a környezetvédelemmel kapcsolatos előírásokat megtartani;
e) a büntetés-végrehajtási intézet tisztántartását és ellátását szolgáló munkában díjazás nélkül, alkalomszerűen – a külön jogszabályban meghatározott mértékben – részt venni;
f) alávetni magát a szükséges orvosi vizsgálatnak és gyógykezelésnek, a műtétre az egészségügyi jogszabályok az irányadók;
g) a tartására fordított költséghez hozzájárulni, kivéve, ha önhibáján kívüli okból nem dolgozik, és nem részesül nyugellátásban vagy baleseti nyugellátásában.

36. § (1) Az elítélt jogosult
a) a higiéniai feltételeknek megfelelő egészséges elhelyezésre, az egészségi állapotának és a szabadságvesztés végrehajtása alatti tevékenységének megfelelő élelmezésre, egészségügyi ellátásra;
b) a hozzátartozóival, valamint az általa megjelölt és a büntetés-végrehajtási intézet által engedélyezett személyekkel való levelezésre, a levelek gyakorisága és terjedelme nem korlátozott;
c) legalább havonként látogató fogadására; ha a büntetés-végrehajtási intézet biztonsága indokolja, az elítélt rácson keresztül beszélhet a látogatóval;
d) társadalmilag hasznos munka végzésére, a munka mennyiségének és minőségének megfelelő jövedelemre, munkavédelemre;
e) a nők és a fiatalkorúak a rájuk vonatkozó sajátos védelemre;
f) a már megállapított nyugellátások és baleseti nyugellátásának a meghatalmazott személy kezéhez vagy a büntetés-végrehajtási intézethez folyósítására, üzemi baleset esetén baleseti ellátásra és baleseti egészségügyi szolgáltatásra;
g) a büntetés-végrehajtási intézetben és a büntetés-végrehajtástól független szervhez közérdekű bejelentés, panasz, kérelem és jognyilatkozat előterjesztésére;
h) vallási vagy lelkiismereti meggyőződésének szabad megválasztására, annak kinyilvánítására és gyakorlására;
i) a személyi tulajdonához fűződő jogainak védelmére;
j) a szabadulása utáni munkába állása és letelepedése érdekében a munkáltató, valamint karitatív szervezetek megbízottjával és pártfogóval való érintkezésre;
k) naponként legalább egy órai szabad levegőn tartózkodásra;
l) pihenésre, szabadidőre, a rendszeresen végzett munka után fizetett szabadságra;
m) önképzésre, sajtótermékek megrendelésére, a büntetés-végrehajtási intézet művelődési és sportolási lehetőségeinek igénybevételére;
n) általános iskolai, indokolt esetben középfokú, valamint felsőfokú tanulmányok folytatására, a vizsgákra való felkészüléshez a jogszabályban meghatározott tanulmányi és vizsgaszabadságra;
o) ha külföldi állampolgár, államának diplomáciai, illetve konzuli képviseletéhez fordulni, annak képviselőjével érintkezni...
(5) Az elítélt állampolgári jogai a következőképpen módosulnak:
a) a közérdekű adatok megismeréséhez és terjesztéséhez való joga nem veszélyeztetheti a büntetés-végrehajtási intézet rendjét és biztonságát;
b) a munkához való joga átmenetileg, a munkába állítását akadályozó ok fennállásáig szünetel;
c) a véleményét olyan formában nyilváníthatja, amely nem zavarja a büntetés-végrehajtási intézet rendjét és biztonságát; ha a közzétételre szánt vélemény sérti a büntetés-végrehajtás rendjét és biztonságát, az ezt tartalmazó iratot le kell foglalni;
d) a levelezése – a hatóságokhoz és a nemzetközi szervezetekhez küldött levelek kivételével – a büntetés-végrehajtási intézet biztonsága szempontjából ellenőrizhető, az ellenőrzés lehetőségéről az elítéltet tájékoztatni kell;
e) távbeszélő használatára a büntetés-végrehajtási intézet lehetőségei szerint jogosult, ez ellenőrizhető, az ellenőrzés lehetőségéről az elítéltet tájékoztatni kell;
f) az egyesüléshez, a tanuláshoz való joga, valamint honvédelmi kötelezettségének teljesítése a szabadságvesztés végrehajtásának következtében korlátozott.
(6) A szabadságvesztés végrehajtása alatt szünetel az elítélt joga
a) a szabad mozgáshoz és a tartózkodási hely megválasztásához;
b) a gyülekezéshez;
c) a sztrájkhoz, valamint
d) a választójoga és
e) a szülői felügyeleti joga.

46. § (1) Az elítélt részére
a) egészséges és kulturált elhelyezést,
b) megfelelő élelmezést,
c) formaruhát kell biztosítani.

A szabadságvesztés és az előzetes letartóztatás végrehajtásának szabályairól szóló 6/1996. (VII. 12.) IM rendelet:
31. § (1) A szabadságvesztés végrehajtására a jogszabályokban foglalt feltételeknek megfelelő intézetet az Országos Parancsnokság illetékes szervezeti egységének a vezetője jelöli ki.
(2) Az elítélt az (1) bekezdés rendelkezésétől eltérő intézetbe - a kijelölésre jogosult engedélye alapján - akkor szállítható, ha
a) a kijelölt intézetben nincs férőhely;
b) a más intézetben való elhelyezés biztonsági okból indokolt;
c) az elítélt más intézetben való elhelyezését kérte;
d) a megfelelő foglalkoztatására csak más intézetben van lehetőség;
e) jogszabály így rendelkezik.
(3) Az elítélt a (2) bekezdés szerinti intézetbe csak akkor szállítható, ha ott a szabadságvesztés végrehajtási fokozatára, illetve az elítéltek elkülönítésére vonatkozó jogszabályi rendelkezések végrehajtása biztosított.

42. § (1) Az elítéltet a befogadási bizottság a fogvatartás biztonságára való veszélyesség növekvő mértéke szerint az I., a II., a III., illetve a IV. biztonsági csoportba sorolja.
(2) A biztonsági csoportba való besorolásnál különösen
a) az elkövetett bűncselekményt (annak jellegét és körülményeit), a szabadságvesztés időtartamát és végrehajtási fokozatát, a szabadságvesztésből még le nem töltött időt, a feltételes szabadságra bocsátás esedékességének az időpontját,
b) az elítélt személyiségét, előéletét, egészségi és fizikai állapotát, kapcsolattartását,
c) új büntetőeljárás indítása esetén az ennek alapjául szolgáló magatartás jellegét és körülményeit,
d) az intézet, illetve a foglalkoztatás biztonsági szempontú sajátosságait
kell figyelembe venni.
(3) A (2) bekezdésben foglalt szempontok értékelése alapján
a) az I. biztonsági csoportba lehet besorolni azt az elítéltet, aki az intézet rendjét várhatóan betartja, szökésétől vagy más bűncselekmény elkövetésétől nem kell tartani, és a biztonságos fogvatartás általában ellenőrzéssel is biztosítható;
b) a II. biztonsági csoportba lehet besorolni az elítéltet, ha arra lehet következtetni, hogy veszélyeztetheti az intézet rendjét, a biztonságos fogvatartás azonban felügyelettel vagy ellenőrzéssel is biztosítható;
c) a III. biztonsági csoportba az elítélt akkor sorolható, ha arra lehet következtetni, hogy az intézet rendjével tudatosan szembehelyezkedik, és a biztonságos fogvatartás csak őrzéssel vagy felügyelettel biztosítható;
d) a IV. biztonsági csoportba kell besorolni azt az elítéltet, akinél alapos okkal arra lehet következtetni, hogy az intézet rendjét súlyosan sértő cselekményt, szökést, a saját vagy mások életét, testi épségét sértő vagy veszélyeztető magatartást fog tanúsítani, illetve ilyen cselekményt már elkövetett, és a biztonságos fogvatartás csak őrzéssel, kivételesen felügyelettel biztosítható.
(4) Ha a biztonsági csoportba való besoroláshoz szükséges adatok, ismeretek hiányosak, azok megszerzéséig az elítéltet a III. biztonsági csoportba kell besorolni.

43. § (1) Az elítélt biztonsági csoportba sorolását legalább évenként, a III. és a IV. biztonsági fokozatba soroltaknál legalább hat hónaponként a befogadási bizottság felülvizsgálja.
(2) A besorolás alapjául szolgáló körülmények változása esetén a befogadási bizottság – halaszthatatlan esetben a parancsnok – az elítélt biztonsági csoportját az (1) bekezdés szerinti határidőktől függetlenül is köteles megváltoztatni.

44. § (1) A biztonsági csoportba való besorolás az elítélt törvényben meghatározott jogait nem érinti, a különböző biztonsági csoportokban a jogok gyakorlásának módját és rendjét az intézet házirendje határozza meg.
(2) A biztonsági csoportba való besorolás indokairól az elítélt csak akkor tájékoztatható, ha a tájékoztatás a fogvatartás biztonságát nem veszélyezteti.

47. § (1) A IV. biztonsági csoportba sorolt elítélt különleges biztonságú körleten helyezhető el.
(2) Különleges biztonságú körletre helyezhető az elítélt akkor is, ha életének vagy testi épségének a védelme más módon nem biztosítható.
(3) A különleges biztonságú körleten elhelyezett elítéltekre vonatkozó sajátos szabályokat a házirend tartalmazza.
(4) Az elítélt különleges biztonságú körletre való helyezését tíz napig terjedő időre a parancsnok, ezt meghaladó időre az országos parancsnok által kijelölt bizottság rendelheti el.
(5) A (4) bekezdés szerinti bizottság a különleges biztonságú körleten való elhelyezés indokoltságát legalább három hónaponként felülvizsgálja.
(6) A különleges biztonságú körleten való elhelyezést az elrendelő haladéktalanul megszünteti, ha annak indokai már nem állnak fenn.

135. § (1) Az intézetben az elítéltek elhelyezésére körletet, azon belül zárkákat és lakóhelyiségeket kell kialakítani.
(2) Zárka az elítéltek elhelyezésére szolgáló olyan helyiség, amelynek ajtaja, ablaka (a továbbiakban: nyílászárók) a külön rendelkezésekben meghatározott biztonsági követelményeknek megfelel. A zárkában folyó vízzel ellátott mosdót, illetve – az ön- és közveszélyes magatartást tanúsító elítéltek elhelyezésére kialakított zárka kivételével – elkülönített WC-t kell kialakítani.

147. § (1) Az elítélt részére az általuk végzett munka jellegének, az egészségi állapotuknak és az életkoruknak megfelelően kialakított normák alapján, legalább napi háromszori étkezést – ebből legalább egy alkalommal meleg ételt – kell biztosítani.
(2) Rendkívüli esemény idején – legfeljebb három napig – az elítéltek kizárólag hideg élelemmel is elláthatók, az átszállításra, illetve az előállításra kerülő elítélt részére csomagolt hideg élelmet kell adni. A hideg élelem elfogyasztásához szükséges eszközöket az intézet biztosítja.
(3) Az élelmezési normákat a rendelet 7. számú melléklete tartalmazza.
(4) Az elítélt részére, orvosi javaslat alapján – a vonatkozó normakereten belül – diétás vagy kímélő ételt kell biztosítani.
(5) Az élelmezésnél az intézet lehetőségein belül, az elítélt vallási igényeit is figyelembe kell venni.
(6) Az ételek adagolását és kiosztását elítélt csak felügyelet mellett végezheti.

150. § (1) Az elítéltek részére biztosítani kell a tisztálkodáshoz szükséges feltételeket, és meg kell követelni a személyi tisztasági előírások betartását.
(2) Ha az intézet az elítéltet nem tudja munkával foglalkoztatni és annak letéti pénze sincs, a 8. számú mellékletben meghatározott alapvető tisztálkodási cikkeket és felszereléseket a Bv. tvr. 45. §-ának (5) bekezdése szerinti összeg terhére kell biztosítani.

151. § (1) Az elítéltek részére hetente legalább egy alkalommal meleg vízben fürdést (zuhanyozást) kell biztosítani, a szennyező munkaterületen dolgozóknak lehetővé kell tenni a naponkénti, munka utáni fürdést.
(2) Az elítélt nőket a rendszeres fürdések közötti időben is el kell látni meleg vízzel.
(3) A férfi elítéltek részére a naponkénti borotválkozást lehetővé kell tenni.
(4) Az elítéltek a hajvágásra és hajápolásra havonta legalább egy alkalommal – térítésmentesen – fodrászt vehetnek igénybe.

152. § (1) Az intézetben gondoskodni kell
a) megfelelő minőségű és mennyiségű ivóvízről, valamint a vízellátással kapcsolatos közegészségügyi előírások megtartásáról;
b) a külön jogszabályban előírtak szerinti fűtésről;
c) a zárkák és egyéb helyiségek, a körletek, valamint a biztonsági szempontból kiemelt területek megfelelő világításáról;
d) az elítéltek által használt helyiségek megfelelő szellőztetéséről.
(2) A zárkában (lakóhelyiségben) az olvasásra alkalmas természetes fényt vagy mesterséges világítást kell biztosítani.
(3) A zárkát (lakóhelyiséget) állandóan megvilágítani csak akkor szabad, ha azt a parancsnok biztonsági okból átmenetileg elrendelte.

7. számú melléklet a 6/1996. (VII. 12.) IM rendelethez
Az elítéltek egy napra eső élelmezési normája
	 – Nem dolgozó elítélt részére	 9 200–10 000 Joule;
	 – könnyű testi munkát végző és a fiatalkorú elítélt részére	 13 400–15 000 Joule;
	 – nehéz testi munkát végző elítélt részére	 14 700–16 300 Joule;
	 – kórházi ápolás ideje alatt, amennyiben az orvos másként nem rendelkezik	  12 600–13 400 Joule;
	 – orvosi javaslat alapján fogyasztó, illetve roboráló (erősítő) diéta esetén	  3 200–16 800 Joule.

A vizsgálat megállapításai:
	A Szegedi Fegyház és Börtön parancsnokának tájékoztatójából megállapítottam, hogy a panaszos 16 év fegyház fokozatban végrehajtandó összbüntetésbe foglalt szabadságvesztés büntetését tölti az intézetben. Szabadulásának várható időpontja: 2004. december 22. 
	A panaszos fogvatartása ideje alatt a büntetés-végrehajtás rendjét, szabályait több alkalommal megszegte. 1989-ben fogolyszökést követett el, 1991-ben a felügyelet ellen intézett támadásával rendkívüli eseményt idézett elő, 1993-ban büntetés félbeszakításáról nem tért vissza, engedély nélkül maradt távol, a rendőrség fogta el.
	Ezen magatartásai miatt a panaszos először - a vonatkozó jogszabályok megváltozásáig - "különösen veszélyes" minősítést kapott, majd a szabadságvesztés és az előzetes letartóztatás végrehajtásának szabályairól szóló 6/1996. (VII. 12.) IM rendelet hatálybalépését követően IV. biztonsági csoportba sorolták. 
	A panaszos több bv. intézetben töltötte eddig büntetését: Sopronkőhidán, Balassagyarmaton, Budapesten. Szegedre büntetés-végrehajtási érdekből szállították. Három esetben nyújtott be más bv. intézetbe történő átszállítása iránti kérelmet. Első kérelmét 1998. február 9-én a BV Országos Parancsnokság Nyilvántartási és Szállítási Önálló Osztályának vezetője, a másodikat 1998. március 26-án a BV országos parancsnok helyettese elutasította. A harmadik átszállítási kérelmet - támogató javaslattal - 1998. júliusában terjesztette fel a Szegedi Fegyház és Börtön parancsnoka a BV Országos Parancsnokság Nyilvántartási és Szállítási Önálló Osztályára. Ezutóbbi kérelemnek sem adott helyt az országos parancsnokság.  
A panaszos az átszállítási kérelmek elutasításáról szóló döntéseket megkapta, panaszjogáról tájékoztatták. Az Őt érintő jogszabályokhoz az intézet könyvtárában is hozzáférhet, illetve az intézetbe való befogadásakor valamennyi jogáról - így jogorvoslati lehetőségeiről is - kapott információt.
	A vizsgálat során megállapítottam, hogy - a panaszos személyiségét, előéletét, az általa elkövetett bűncselekményeket, a szabadságvesztés időtartamát, a szabadságvesztésből még le nem töltött időt, fogvatartása alatt tanúsított magatartását és elkövetett cselekményeket mérlegelve - nem volt jogsértő az elitéltek biztonsági csoportba sorolására jogosult befogadási bizottság azon döntése, hogy a panaszost IV. biztonsági csoportba sorolta. 
	A panaszos bv. intézetek közötti többszöri átszállítása ellenére - a vonatkozó előírásoknak megfelelően, vagyis "legalább hat hónaponként" - a biztonsági csoportba sorolás felülvizsgálatát is (1998-ban például április 18-án és szeptember 28-án) elvégezték. A szabadságvesztés és az előzetes letartóztatás végrehajtásának szabályairól szóló 6/1996. (VII. 12.) IM rendelet 44. § (2) bekezdése alapján azonban a bizottság nem köteles az elitéltet tájékoztatni a biztonsági csoportba sorolás indokairól. Az elítélt csak akkor tájékoztatható, ha a tájékoztatás a fogvatartás biztonságát nem veszélyezteti. Az tehát, hogy a panaszos nem tud a IV. biztonsági csoportba sorolása indokáról, nem kifogásolható. 
	Az IM rendelet 31. § (1) bekezdése kimondja, hogy a szabadságvesztés végrehajtására a jogszabályokban foglalt feltételeknek megfelelő intézetet az Országos Parancsnokság illetékes szervezeti egységének vezetője jelöli ki. Ezen vezető jogosult az elítélt más intézetbe való elhelyezési kérelmének elbírálására is. A 31. § (3) bekezdése iránymutatást ad arra is, hogy mikor engedélyezhető az elitélt áthelyezési kérelme. Eszerint: az elítélt más intézetbe csak akkor szállítható, ha ott a szabadságvesztés végrehajtási fokozatára, illetve az elítéltek elkülönítésére vonatkozó jogszabályi rendelkezések végrehajtása biztosított. 
	Vizsgálatom során megállapítottam, hogy a panaszos áthelyezési kérelmeinek elbírálását az arra jogosult vezető (BV Országos Parancsnokság Nyilvántartási és Szállítási Önálló Osztályának vezetője és a BV országos parancsnok helyettese) végezte, aki a kérelmek elutasításakor  figyelemmel volt az IM rendelet 31. §-ában foglaltakra. Ezért a kérelmek elutasítása nem kifogásolható.
	A panaszos beadványában a Szegedi Fegyház és Börtön életéből - előzőeken kívül - kifogásolt több olyan körülményt is, melyeket az OBH 5559/1997. számú ügyben a helyszínen már ellenőriztettem. Az akkor tapasztaltak miatt, jelen vizsgálatom során nem tartottam szükségesnek újabb helyszíni vizsgálatot.
	A panaszos hiányosnak tartotta az élelmezést, kifogásolhatónak az ételek minőségét és mennyiségét, továbbá hiányolta a vitamin tartalmú ételeket. Az intézetben végzett helyszíni ellenőrzés eredménye alapján megállapítottam, hogy az elitéltek egy napra eső élelmezési normája megfelel a 6/1996. (VII. 12.) IM rendelet mellékletében meghatározottaknak. A rendelet azonban különbséget tesz a nem dolgozó, a könnyű és a nehéz testi munkát végző elitélt részére járó étel mennyiség között, továbbá orvosi javaslathoz köti a diétát. Az elitélt számára a vitaminszükségletet is orvosi előírásszerint biztosítják. Ez az oka, hogy az elitéltek különböző mennyiségű és minőségű ételt kapnak. Ez azonban nem jogellenes.
	Nem bizonyult valósnak a vízellátással kapcsolatos panaszosi észrevétel sem. Mint az ivóvíz mint a tisztálkodáshoz szükséges vízmennyiséget biztosítja az intézet. Nyári időszakban - a melegre tekintettel - naponta van fürdés, többször cserélik az ivóvizet és erőfeszítések történnek az ellátás további javítására is. Ezt megerősítette egy elitélt, aki a helyszíni ellenőrzés alkalmával meghallgatásra került.
	Végül a panaszos sérelmezte a Szegedi Fegyház és Börtön gazdálkodását. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. A bv. intézet gazdálkodása nem tartozik ebbe a körbe, vagyis az ombudsmannak nincs hatásköre ennek vizsgálatára. Ezért vizsgálatom a beadvány ezen részére nem terjedt ki. 
	Előzőekre tekintettel az ügyben nem állapítottam meg alkotmányos joggal kapcsolatos visszásságot, ezért ajánlással nem élek. Jelentésem egy-egy példányának megküldésével megállapításaimról tájékoztatom a panaszost, az érintett intézet vezetőjét és a bv. országos parancsnokát.

Budapest, 1998. november 23.

Gönczöl Katalin