OBH 4156/1998.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: Nagy Tiborné

Az eljárás megindulása:

Panaszos 1998. július 8-án fordult az országgyűlési biztoshoz. Panaszában kifogásolta, hogy a Balatonon a part menti területek privatizálásával eltűntek a szabadstrandok. A partmenti telekkel nem rendelkező nyaralótulajdonosok, üdülővendégek, horgászok már meg sem tudják közelíteni a vizet. A balatongyöröki horgászegyesület tagjai pl. (közel 300 fő) évi 4500 Ft-os horgászjegy és tagdíj befizetése mellett sem tudnak horgászni, mivel a tavat egyre kevesebb helyen lehet megközelíteni, és mert a csónakbejárók és vízi állások létesítését nem engedélyezik, illetve az ezzel kapcsolatos "engedélyezés egyszerűen megszűnt".

Panaszában jelezte, hogy többen fordultak az illetékes Környezetvédelmi, Természetvédelmi Felügyelőségekhez, Balatoni Vízügyi Kirendeltségekhez és a Balatongyöröki Körjegyző-séghez. A panasz benyújtása idején ő választ még nem kapott. Álláspontja szerint a kialakult helyzet az egymásnak ellentmondó jogszabályoknak köszönhető.

1999. március 5-én panaszát kiegészítve nehezményezte, hogy miközben ő legalizálni szerette volna a horgászállását és így elutasítást kapott, továbbá az állást el is szállították számára ismeretlen körülmények között és okból, mások horgászállása továbbra is a helyén maradhatott.

Az országgyűlési biztoshoz érkezett más panaszokban (pl. 848/95, 8945/96) is felmerült a Balatonpart közhasználata, a bárki által való megközelíthetőség lehetőségének csökkenése. E panaszok jelzik, hogy nem egyedi, vagy egy településre korlátozódó jelenségről van szó.

Ezért az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságok feltárására a konkrét ügyben való döntéseket és eljárást, valamint tágabb összefüggésben a Balaton, mint természeti kincs és nemzeti vagyon állampolgári jogon való igénybevehetőségét vizsgáltam. Vizsgálatomat a jogbiztonság, a hátrányos megkülönböztetés tilalma, az egészséges környezethez, a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos jog sérelmének gyanúja miatt indítottam.

Az ügyben megkerestem a közlekedési, hírközlési és vízügyi minisztert és Balatongyörök jegyzőjét.

Jogszabályi háttér: Lásd: melléklet.

A megállapított tényállás:

A panaszos 1998. februárban a Középdunántúli Vízügyi Igazgatóság Balatoni Vízügyi Kirendeltségétől horgászállás elhelyezésének engedélyezését kérte. A kérelmet megküldte a Környezetvédelmi Felügyelőség és a Természetvédelmi Felügyelőség címére is.
A panaszos 1998. májusban újabb levelet küldött a Balatoni Vízügyi Kirendeltségre. Ebben már meglevő horgászállása fennmaradásához kért hozzájárulást.

A panaszos mederhasználati szerződést kötött a Balatoni Vízügyi Kirendeltséggel. A Kirendeltség 1998. augusztus 28-i keltezéssel kezelői hozzájárulást adott a panaszos részére vízállás létesítésére.
A kezelői hozzájárulás, a mederhasználati szerződés és a fent említett két levél 1998. szeptember 10. napján került iktatásra a Balatongyöröki Körjegyzőségen. Az ügyben eljáró ügyintéző hiánypótlásra hívta fel a panaszost. A körjegyzőség a panaszos kérelmét megküldte az illetékes szakhatóságoknak. 1998. december 17-én érkezett meg a Balatonfelvidéki Nemzeti Park Igazgatóság szakhatósági állásfoglalása. Ebben ugyan hozzájárultak a vízállás létesítésének engedélyezéséhez, de olyan feltételekkel, amelyek Balatongyörökön nincsenek meg. Pl: A vízi létesítmény megközelítése csak igazolt csónakkikötőből, illetve csónakmenhelyről történhet. December 22-én érkezett meg a Középdunántúli Környezetvédelmi Felügyelőség szakhatósági állásfoglalása, amely szerint nem járulnak hozzá a panaszos részére vízállás létesítéséhez.
A szakhatósági állásfoglalások alapján a körjegyzőség a panaszos kérelmét elutasította. A határozat ellen a panaszos nem fellebbezett, így az jogerős.

A panaszos vízállását a balatongyöröki kikötőtől keletre fekvő partszakaszon engedély nélkül létesített többi horgászállással együtt a Balatoni Vízügyi Kirendeltség bontotta és szállította el.

A balatongyöröki partszakaszon az önkormányzat 1996. január 1. után egy közvetlen vízparton fekvő, tulajdonát képező területet értékesített az ún. "Becehegyi strandot". E terület mintegy 90 fm hosszan érintette a közvetlen vízpartot és a 60-as években kő-partvédőművel építette ki a jogelőd tanács. E területet az önkormányzat eredetileg sem sorolta a forgalomképtelen törzsvagyon tárgyai közé, így az 1995. évi LVII. tv. előírásai szerint nem kellett külön felmentésről döntenie. Besorolása "egyéb" forgalomképes önkormányzati vagyon volt. E területen kívül az önkormányzat még két közvetlen vízparti területtel rendelkezik, mindkettő üzemelő strand.

A vizsgálat megállapításai:

Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése szerint: "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam."

Az országgyűlési biztosok eljárásaiban "vezérfonalként" jelenik meg a jogbiztonságnak a jogállamiság nélkülözhetetlen elemeként való kezelése.

A 9/1992. (I.30.) határozatában (többek között) az Alkotmánybíróság rámutatott: "A jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam - s elsősorban a jogalkotó - kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. Vagyis a jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. Ezért alapvetőek a jogbiztonság szempontjából az eljárási garanciák. Csak formalizált eljárás szabályainak követésével keletkezhet érvényes jogszabály, csak az eljárási normák betartásával működnek alkotmányosan a jogintézmények."

A balatoni vízállások engedélyezésével kapcsolatos közigazgatási eljárást a mellékletben felsorolt jogszabályok szabályozzák, nem említve egyéb, a konkrét esetben nem hivatkozott jogszabályt, pl. a környezetvédelmi törvényt, önkormányzati törvényt, a szakhatóságok hatáskörére vonatkozó rendelkezéseket stb.

Már a felsorolásból is kitűnik, hogy a jogszabályok olyan tömegének ismeretét feltételezi a jogalkotó, amely nem várható el attól, aki mindösszesen egy kb. 4 m2-nyi fa dobogóról szeretne engedélyezetten horgászni.

A hatóságtól, a szakhatóságoktól és a Balaton medrének kezelőjétől - aki maga is hatóság - azonban elvárható, hogy a mégoly nehezen áttekinthető, de az eljárásaik alapját képező, azt szabályozó joganyagot pontosan ismerjék, azoknak megfelelően járjanak el, az ügyfeleknek azokról a megfelelő tájékoztatással szolgáljanak.

A Balatonban vízállás engedélyezhetőségéről lényegében két OVH rendelkezés dönt:
•	A 2/1985. (III.28.) sz. OVH rendelkezés 1. § (3) bekezdése alapján magánszemély - kizárólag a tulajdonában (tartós használatában, haszonélvezetében) levő partszakaszon - csak parti bejáróval ellátott (a parttal összekötött), idényjellegű, felépítmény nélküli vízállást létesíthet.
•	A 4/1981. (IV.4.) sz. OVH rendelkezés 222. § (2) bekezdése szerint parti bejáró nélküli (minden oldalról vízzel körülvett), valamint a vizek közterületi partszakaszaihoz kapcsolódó víziállás csak közhasználatú víziállásként létesíthető. Ugyanezen rendelkezés 221. § (2) bekezdés a) pontja értelmében közhasználatúnak minősül például az a víziállás, amelyet a vizek és vízterületek, valamint a partok erre kijelölt szakaszain a helyi önkormányzat vagy egyesület bárki által - korlátozás nélkül vagy meghatározott feltételekkel - történő közhasználatra létesít.

Ennek megfelelően a panaszosnak horgászállás elhelyezésére, majd fennmaradására vonatkozó kérelmének elutasítása jogszerű volt.
Azonban panaszos az ügyben illetékes szerveknél eljárva, 1998. februártól 1999. januárig, csaknem egy év után kapta meg azt a választ, amelyet az első ilyen tárgyú megkereséskor meg kellett volna kapjon, legalább felvilágosítás formájában.

A Balaton medrének kezelője a Középdunavölgyi Vízügyi Igazgatóság, amelynek hivatalból 1981. IV. 4. óta, az OVH ilyen rendelkezésének hatályba lépése óta tudomással kell(ene) bírnia, és alkalmaznia kell(ene) azt a szabályt, mely szerint "parti bejáró nélküli (minden oldalról vízzel körülvett) ... vízállás csak közhasználatú vízállásként létesíthető".

Panaszos magánszemélyként, saját használatára kért ilyen vízállást, amely a rendelkezés folytán nem helyezhető el. A Balatoni Vízügyi Kirendeltség ennek ellenére kezelői hozzájárulást adott és mederhasználati szerződést kötött panaszossal, amelynek ráadásul 3. és 4. pontjai kikötik: 

"3./ Bérlő tudomásul veszi és elfogadja, hogy az első évre vonatkozó díjfizetési kötelezettséget az engedélyezés évében a jegyzői engedélyezési eljárást megelőzően teljesíti ....
4./ Jelen szerződés víziállás létesítésére nem jogosít, arra külön hatósági eljárásban kerül sor. Ennek megfelelően bérbe adó kötelezettséget vállal arra, hogy amennyiben a stég telepítésének hatósági engedélyezésére nem kerül sor, úgy az elutasító határozat jogerőre emelkedésétől számított 30 napon belül a bérlő által befizetett bérleti díjat egy összegben bérlő részére visszautalja."

A Ptk. 428. § (1) bekezdése szerint: "A bérlő a bért időszakonként előre köteles megfizetni. Arra az időre, amely alatt a dolgot rajta kívül álló okból nem használhatja, bér nem jár."

A stéget a jegyző engedélyének jogerőre emelkedése után állíthatná fel a bérlő - jelen esetben feltéve, hogy kaphatott volna engedélyt. A bérleti szerződés és a tényleges használatbavehetőség között szabályszerű ügyintézés esetén is legalább 2-3 hónap eltelik. A szerződés [ebben az egy pontjában hivatkozik 2/1985.(III.28.) OVH rendeletre!] szerint az év alatt áprilistól-októberig terjedő időszak értendő.
Ha nem kap engedélyt a kérelmező - visszautalják a pénzt. Ha "majd" kap, akkor 1600 Ft-ot fizetnie kell az általa abban az évben már fel sem állítható, így helyet sem foglaló stégért.
Ha pedig nem a létesítést, hanem a fennmaradást nem engedélyezi a jegyző - tehát a bérlő közben ténylegesen foglalja a területet - mégis visszautalják a pénzt.

A Balatonfelvidéki Nemzeti Park Igazgatóság szakhatósági engedélyt adott, amelyben többek közt azt a feltételt állította, hogy "a vízi létesítmény megközelítése csak igazolt csónakkikötőből, illetve csónakmenhelyről történhet függetlenül attól, hogy a kérelmező rendelkezik-e vízparti ingatlannal. A víziállás megközelítéséhez a nádas terület egységét megbontó, az élőhelyeket veszélyeztető bejáró (pl. földmóló, fastég) nem létesülhet és a meglévők visszabontásáról is intézkedni kell. A nádas állomány károsításáért a természet védelméről szóló 1996. évi LIII. törvény 80. §-a szerint természetvédelmi bírság róható ki."    A természet védelmében a kikötés jogos és indokolt. Balatongyörökön azonban nincs csónakkikötő. Ha volna, csak a Nemzeti Park engedélyével lehetne. A szakhatósági hozzájárulást tehát nem csak az idézett OVH rendelkezés miatt, de a feltétel (csónakkikötő) hiánya miatt sem lehetett volna megadni.

A Körjegyzőség jegyzője (nevében eljáró) hivatkozva a hozzá megérkezett mederhasználati szerződésre, hiánypótlást küldött panaszosnak. A szerződés "... a nádfal elé 6 m-re", "parti bejáró nélküli ... stb."  víziállásról szólt, amely a fent idézett OVH rendelkezés alapján csak közhasználatú vízállásként lenne létesíthető. A mederhasználati szerződésben szereplő állás nem engedélyezhető. Balatongyörök területén a közvetlen vízpart a két önkormányzati tulajdonú és az egy eladott strandot kivéve csaknem teljesen a Balatoni Vízügyi Kirendeltség kezelésében van. Az önkormányzatnak tudomással kellett bírnia arról, hogy a panaszos nem rendelkezik vízparti telekkel, és számára stég ezért sem engedélyezhető.
A kérelem beérkezésével a jegyző (nevében eljáró) megkereste a szakhatóságokat annak véleményezése érdekében. Ekkor már jelezte is, hogy a kérelmező nem rendelkezik vízparti telekkel. Megkereséseire egyedül a Középdunántúli Környezetvédelmi Felügyelőség járt el a fennálló jogszabályok alapján, nem járult hozzá a vízállás létesítéséhez.
Ennek alapján utasította el végül a jegyző a kérelmet.

Az Áe. 16. § (2) és 27. § (3) bekezdése szerint: "A kérelemhez csatolni kell a jogszabályban előírt mellékletet. Mellékletként az ügyféltől nem lehet olyan adat igazolását kérni, amelyet a közigazgatási szerv jogszabállyal rendszeresített nyilvántartásának tartalmaznia kell."
"A közigazgatási szerv nem hívhatja fel az ügyfelet olyan adat közlésére, amelyet a közigazgatási szerv jogszabállyal rendszeresített nyilvántartásának tartalmaznia kell."
26. § (1) és (2) bekezdései szerint: "A közigazgatási szerv köteles a határozathozatalhoz szükséges tényállást tisztázni. Ha ehhez a rendelkezésre álló adatok nem elegendőek, hivatalból vagy kérelemre bizonyítási eljárást folytat le."
"A közigazgatási szerv által hivatalosan ismert és a köztudomású tényeket nem kell bizonyítani."

Fentiek szerint a jegyzőnek (ügyintézőnek) már az ügy tudomására jutásakor tudnia kellett, hogy a kérelmezett víziállás nem partmenti telektulajdonosé, vízzel körülvett, és nem közhasználatú - ezért arra engedély nem adható. Az egész eljárás felesleges volt, az ügyfelet megtévesztő és költségekbe verő.

A vízállás a jogszabály rendelkezése folytán és nem a szakhatóságok állásfoglalása miatt nem helyezhető el.

Mind a kezelő, a szakhatóságok és a hatóság eljárásában keveredik a létesítés és a fennmaradás engedélyezése. A panaszosnak 1998. május 16-i kérelme óta nyilvánvaló, hogy meglévő stégről van szó, így csak a fennmaradás kérdésében lehetett volna egyáltalán eljárást folytatni - és mivel az a jogszabály erejénél fogva nem engedélyezhető, engedélyezhetőségére nézve felesleges volt a hiánypótlás és a szakhatóságok megkeresése.
Intézkedni kellett volna a fennmaradás elutasításával egyidejűleg az állás elbontása iránt is. 

Mindezek alapján megállapítottam, hogy az eljáró szervek, elsősorban a Középdunántúli Vízügyi Igazgatóság Balatoni Vízügyi Kirendeltségének eljárása, kezelőként és szakhatóságként tett intézkedései, továbbá a jegyző (nevében eljáró ügyintéző) hatósági, a Balaton felvidéki Nemzeti Park Igazgatóság szakhatósági eljárásai megsértették a panaszosnak a jogbiztonsághoz fűződő alkotmányos jogait, nevezetesen a tisztességes és méltányos eljárás követelményeit.
A jelzés nélküli (így nem azonosítható) és egyébként engedéllyel sem rendelkező víziállás elbontása a kezelőnek a 2/1985. (III.28.) OVH rendelkezés 12. § (1) és (2) bekezdése alapján kötelezettsége. A stég azonosítása után a szerkezetet a panaszos átveheti a Vízügyi Igazgatóságtól, így erre nézve további megállapítást nem teszek, intézkedésem nem szükséges.

A panaszos által ismertetett helyzet, amelyben "egyesek víziállását elbontják, másoké maradhat" valójában annak következménye, hogy a jogkövető állampolgár engedélyt kér - és nem kap, a nem követő felállítja a stéget és horgászik. Ez tehát a jogbiztonsághoz kapcsolódó garanciális kérdés, amely a hatóságok részéről nem csak az eljárási normák betartását, hanem betartatását is feltételezi.

Az ügyben kifejezetten hátrányos megkülönböztetésre utaló momentumot vizsgálatom nem tárt fel. Az az előírás, hogy a Balatonban víziállás csak "bárki által - korlátozás nélkül vagy meghatározott feltételekkel - történő közhasználatra" létesíthető, nem jelenti a magánszemélyek hátrányos megkülönböztetését.

A fent részletezett egyéb szabályokból is követhetően a rendelkezés a Balaton vízminőségének, a parti nádasnak stb. védelmében született. Magánszemélyeket nem zár ki a balatoni horgászatból, hanem azt kevesebb számú, az önkormányzat, horgászegyesület stb. által létesítendő közhasználatú vízállásokon engedélyezi. A part menti telektulajdonosok "kivételezett" helyzete pedig nem a víziállásnak részükre megengedett elhelyezhetőségéből, hanem partmenti telektulajdonukból következik. A partnak az egyes telkek teljes szélességében való, ilyen célú használatához képest a stég a part igénybevételét csökkentheti, a nádast kíméli.

A közhasználatú és a telektulajdonnak minősülő területek aránya a közhasználat javára megőrzendő és növelendő, az ellenkezője keletkeztethet visszásságot az állampolgárok nagy többségének jogaiban. Az ügy kapcsán feltett kérdésemre a Közlekedési, Hírközlési és Vízügyi Minisztérium az alábbi választ adta: "A Magyar Állam tulajdonában levő parti területek vonatkozásában a közösségi használat biztosítása elsődleges. A hivatkozott törvényhely rendelkezéseinek betartásával kapcsolatban a KHVM sem hivatalból, sem megkeresésre nem folytatott eljárást."

Az egészséges környezethez való joggal kapcsolatos visszásságot a hatósági eljárásban nem állapítottam meg. A fent részletezett jogintézmények - ha az egyén tetszőleges jogérvényesítése korlátozásával is - az egészséges környezethez való jog, a Balaton, mint az össznépesség egészségét, pihenését, testi-lelki jólétét szolgáló, pótolhatatlan természeti érték védelmére hivatottak.

Vizsgálatom alapján a konkrét ügyben ajánlást nem teszek. Az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságok jövőbeni elkerülése érdekében az Obtv. 20. § (1) bekezdése és 25. §-a  alapján a következő   a j á n l á s t    teszem:

1.	Felkérem a Közlekedési, Hírközlési és Vízügyi Minisztert, hogy

- vizsgálja meg a Balaton egészére az 1995. évi LVII. tv. hatálybalépése óta a 23. §-ban foglalt tilalom és felhatalmazás érvényesülését, ezen időszak alatt a part állami-önkormányzati tulajdonból kikerült területei esetében betartották-e ezen szabályokat,

- vizsgálja meg, hogy a 23. §-ban foglaltak megfelelő és elégséges eszközök-e arra nézve, hogy a parton a víz megközelíthetősége - bárki számára - ne váljon lehetetlenné, illetve, hogy a törvény által védeni rendelt állapothoz képest ne csökkenjen a közhasználat térbeli lehetősége,

- kezdeményezze, illetve teremtse meg a vízügyi törvényben és az ágazati szabályozásban az összhangot a Balaton és medrének kizárólagos állami tulajdona (nemzeti vagyon volta), a meder, a víz, a nádas stb. közérdekű védelmére hivatott szabályok - közöttük a magánhasználat korlátozása a közhasználat javára - és a part bárki általi megközelíthetősége, közhasználati lehetősége között,

- vizsgálja felül és tegye áttekinthetőbbé a jelentésben részletezett joganyagot.

2.	Felkérem a Középdunántúli Vízügyi Igazgatóság Vezetőjét, gondoskodjon róla, hogy a Balatoni Vízügyi Kirendeltség

- a Balatonról szóló (és egyéb, a jelentésben részletezett), továbbá az eljárásaira vonatkozó jogszabályokat tartsa be, mind kezelőként, mind szakhatóságként azoknak megfelelően járjon el,

- a meder használatra vonatkozó szerződés nyomtatványát a Ptk.-nak és a vízügyi jogszabályoknak megfelelően módosítsa,

- ne adjon hozzájárulást jogszabályban tilalmazott tevékenységhez,

- rendszeresen és teljeskörűen szerezzen érvényt a mederhasználatra vonatkozóan az engedély nélküli és/vagy azonosíthatatlan víziállások elbontatására-elbontására vonatkozó kötelezettségének, tekintet nélkül a tulajdonosra. Kezdeményezze a jegyzők eljárását az azonosítható, de nem engedélyezett létesítmények tulajdonosaival szemben,

- szórólapokon, tömegtájékoztatáson, polgármesteri hivatalon keresztül, vagy más módon tájékoztassa a térségben az érdekelteket, hogy a Balatonon ki, milyen feltételekkel létesíthet vízi létesítményt. Milyen létesítményekhez járul hozzá, mint a meder kezelője, milyen következményekkel jár ezen feltételek be nem tartása stb.

Kérem, hogy az ajánlás tekintetében kialakított álláspontjaikról és a megtett intézkedésekről harminc napon belül értesíteni szíveskedjenek.

Az Obtv. 21. § (1) bekezdése alapján kezdeményezem és felkérem

1.	Balatongyörök jegyzőjét

- gondoskodjon róla, hogy a nevében eljárók az Áe. és az anyagi jog együttes   alkalmazásával, azok előírásai szerint járjanak el. (Nyilvánvalóan és a jogszabály erejénél fogva engedélyezhetetlen kérésekhez ne kérjenek mellékleteket és szakhatósági állásfoglalást, mert ezek hiánytalan megléte esetén sem adhatnak engedélyt),

- bármely építmény, létesítmény fennmaradásának elutasításával egyidejűleg rendelkezzen    azok bontásáról is.

2.	A Balatonfelvidéki Nemzeti Park Igazgatóság vezetőjét,

- amennyiben a Nemzeti Park által hivatalból ismert adatok és/vagy jogszabály alapján a hozzá intézett kérelem nem teljesíthető, azt utasítsa el.

Kérem, hogy a kezdeményezésem tárgyában kialakított álláspontjukról, illetve a megtett intézkedésekről harminc napon belül tájékoztatni szíveskedjenek.

Felkérem Balatongyörök polgármesterét, hogy vizsgálja meg:

- a községhez tartozó területen belül hol lehetséges közhasználatú víziállás létesítése,
- a létesítéshez ki, milyen feltételekkel járulhat hozzá, mely feltételek teljesülése esetén lehetséges a telepítés, azt az Önkormányzat vállalja-e,
- fogadja-e az Önkormányzat a horgászegyesület és/vagy mások szervezésében a víziállás létesítési igényét, bonyolítja-e annak munkálatait.
- Tájékoztassa a helyben érdekelteket fentiek eredményéről.

Kérem, hogy ezek megtörténtéről tájékoztatni szíveskedjék.

Budapest, 1999. október 30.

Dr. Polt Péter

Melléklet

Jogszabályi háttér

- 1995. évi LVII. törvény a vízgazdálkodásról

6. § (1) Az állam kizárólagos tulajdonában vannak:
b) a természetes tavak közül a Balaton (a Kis-Balaton Vízvédelmi Rendszerrel együtt), a Velencei-tó, a Fertő tó és a Hévízi-tó, valamint azok medre;
(5) Az állami tulajdonban lévő természetvédelmi szempontból védett, fokozottan védett, illetve védelemre tervezett területeken lévő vizek forgalomképtelenek.

14. § (7) Az állam kizárólagos tulajdonában lévő természetes vizek medrében található nádasok vízminőség-védelmi nádgazdálkodásáról a meder kezelője köteles gondoskodni.

23. § (1) E törvény hatálybalépését követően a természetes vizek partját a tulajdonos állam, illetve a tulajdonos helyi önkormányzat közérdekű célokra tartja fenn, ezért az államtól, illetőleg az önkormányzattól beépítetlen ingatlantulajdon természetes vizek partján nem szerezhető.
(2) Felhatalmazást kap a Kormány, hogy különösen indokolt esetben az (1) bekezdésben foglalt korlátozás alól meghatározott ingatlan, illetőleg meghatározott partszakasz tekintetében rendeletben felmentést adjon.
(3) A helyi önkormányzat a forgalomképtelen törzsvagyonként tulajdonába adott természetes vizek partján levő beépítetlen ingatlanok tekintetében az (1) bekezdésben foglalt korlátozás alól - a települési érdekekre figyelemmel - önkormányzati rendeletben felmentést adhat.

28. § (1) Vízjogi engedély szükséges - jogszabályban meghatározott kivételektől eltekintve - a vízimunka elvégzéséhez, illetve vízilétesítmény megépítéséhez, átalakításához és megszüntetéséhez (létesítési engedély), továbbá annak használatbavételéhez, üzemeltetéséhez, valamint minden vízhasználathoz (üzemeltetési engedély).

31. § Ha a 28. § (1) bekezdés hatálya alá nem tartozó munka, létesítmény vagy tevékenység a vizek lefolyási, áramlási viszonyait, mennyiségét vagy minőségét, medrének, partjának állapotát vagy a vízilétesítményeket, azok üzemeltetését, védőterületeit bármilyen módon érinti vagy érintheti - és más jogszabály a vízügyi hatóságot szakhatóságként jelöli meg -, az eljáró hatóságot a vízügyi hatóság állásfoglalása köti.

33. § (1) A vízügyi felügyelet keretében a hatóság
a) a vízimunkák, a vízilétesítmények megvalósításának az ellenőrzését,
b) vízilétesítmények üzemeltetésének, illetve a vízhasználatok gyakorlásának ellenőrzését,
c) a más hatóság által engedélyezett munkák és megvalósított létesítmények építésénél és üzemeltetésénél a vízügyi előírások megtartásának ellenőrzését,
d) a vízjogi engedély vagy szakhatósági hozzájárulás nélkül végzett munkák, illetőleg megvalósított létesítmények és vízhasználatok folyamatos felderítését
végzi.
(2) A vízügyi felügyelet keretében feltárt jogsértő, illetve a károsodás veszélyével fenyegető állapot megszüntetésére a vízügyi hatóság köteles e törvényben és más jogszabályokban m

- 72/1996. (V.22.) Korm. rendelet a vízgazdálkodási hatósági jogkör gyakorlásáról

24. § (1) A települési önkormányzat jegyzőjének hatósági engedélye szükséges:
a) a vizek medrében, valamint a közcélú vízilétesítmények vízterületén - a víz, illetőleg a közcélú vízilétesítmény tulajdonosának (kezelőjének) hozzájárulásával - a külön jogszabályban meghatározott esetekben - vízi állás létesítéséhez;
b) az 500 m3/év mennyiséget nem meghaladó és kizárólag házi, kommunális szennyvíz elszikkasztását szolgáló létesítmény megépítéséhez, használatbavételéhez, átalakításához és megszüntetéséhez;
c) olyan kút létesítéséhez, használatbavételéhez és megszüntetéséhez, amely a létesítő házi vízigényének 500 m3/év mennyiségig terjedő kielégítését szolgálja, valamint - parti szűrésű és a karszt- vagy rétegvízkészlet igénybevétele, érintése nélkül - kizárólag a talajvíz felhasználásával működik;
d) a szennyvízelvezető törzshálózatba való bekötés esetén a házi szennyvízhálózat tartozékát képező szennyvíz-előtisztító berendezés létesítéséhez, korszerűsítéséhez (átépítéséhez), valamint használatbavételéhez (üzemeltetéséhez). Az engedélyezési eljárással összefüggő helyszíni szemlét is - amennyiben az szükséges - a jegyző tűzi ki, és gondoskodik annak lefolytatásáról.

25. § (3) A jegyző által lefolytatott eljárásokban a 24. § (1) bekezdésében meghatározott hatáskörökben a környezetvédelmi, illetőleg a b)-d) pontjaiban meghatározott hatáskörökben a vízügyi hatóság szakhatóságként működik közre. A 25. § (1) bekezdés a) pontjában meghatározott hatáskörben eljáró jegyző, illetőleg főjegyző köteles beszerezni az illetékes állami vízügyi igazgatási szerv (vízügyi igazgatóság) szakvéleményét.

- 22/1998. (II.13.) Korm. rendelet a Balaton és a parti zóna nádasainak védelméről, valamint az ezeken folytatott nádgazdálkodás szabályairól

9. § (1) Az I-III. osztályú nádasokban, illetve attól legalább 2 m-re, a környezeti kárelhárítás vagy az élet- és balesetvédelmi indokból szükséges beavatkozás eseteitől eltekintve, tilos minden olyan mechanikai beavatkozás (kotrás, feltöltés, építés, vízi állás-, csónakút-, horgászhely-létesítés), amely a nádas állományát, annak minőségét károsítja, illetőleg a nádas pusztulását eredményezheti.

- 1959. évi IV. törvény A Polgári Törvénykönyvről

172. § Ha törvény eltérően nem rendelkezik, kizárólag az állam tulajdonában vannak
a) a föld méhének kincsei,
b) a felszín alatti vizek, a felszín alatti vizek természetes víztartó képződményei, a folyóvizek és természetes tavak, valamint ezek medre,
c) a folyóvíz elhagyott medre és a folyóvízben újonnan keletkezett sziget,
d) országos közutak, vasutak, vízi utak és az országos közforgalmú kikötők, a nemzetközi kereskedelmi repülőtér, továbbá az ország területe feletti légtér,
e) a távközlésre felhasználható frekvenciák.
f)-g)

173. § (1) Forgalomképtelenek
a) a kizárólag állami tulajdonban álló dolgok,
b) törvényben meghatározott más dolgok.
(2) A forgalomképtelen dolgok elidegenítése semmis.

174. § A kizárólag állami tulajdonban álló dolog birtokát, használatát, hasznai szedésének jogát az állam - törvényben szabályozott módon - másnak átengedheti.

175. § Az állam az egyes vagyontárgyait másra bízhatja, ebben az esetben - a jogszabályok rendelkezéseinek megfelelően - ez utóbbi gyakorolja a tulajdonost a polgári jogi kapcsolatokban megillető jogokat, és teljesíti a tulajdonos ilyen kötelezettségeit.

428. § (1) A bérlő a bért időszakonként előre köteles megfizetni. Arra az időre, amely alatt a dolgot rajta kívül álló okból nem használhatja, bér nem jár.

- 1996. évi  LIII. törvény A természet védelméről 

17. § (3) A termőföld hasznosítása, illetve a hasznosításra alkalmatlan területek használata, igénybevétele, meliorációs tervek készítése és végrehajtása, egyéb mezőgazdasági tevékenységek folytatása, valamint a vízgazdálkodás és a vízrendezés során a természetes és természetközeli állapotú vízfelületeket, nádasokat és más vizes élőhelyeket, valamint a mezőgazdasági termelés számára kedvezőtlen termőhelyi adottságú területek természetes növényállományát meg kell őrizni.

21. § (1) Természeti területen az igazgatóság engedélye szükséges:
a) a gyep és nádas művelési ág megváltoztatásához;
b) a gyep, valamint a nád és más vízinövényzet égetéséhez.
(2) Természeti területen az igazgatóság szakhatósági hozzájárulása szükséges:
a) a termőföld más célú hasznosításához, művelés alól kivett terület újrahasznosításához;
b) a földtani kutatáshoz és az ásványi nyersanyag kutatására vonatkozó műszaki üzemi terv jóváhagyásához, a bányatelek megállapításához, az ásványi nyersanyag feltárására, kitermelésére, a kitermelés szüneteltetésére, továbbá a bányabezárásra vonatkozó műszaki üzemi tervek és a tájrendezési terv jóváhagyásához;
c) vizekben a halászati üzemtervek jóváhagyásához.
(3) Természetes és természetközeli állapotú
a) vizes élőhelyek, különösen folyóvizek, tavak partvonalának, valamint a vizeket kísérő természetes életközösségek (növénytársulások) állapotának megváltoztatásához,
b) vízfolyások, vizes élőhelyek partvonalától számított 50 méteren belül, tavak partjától számított 100 méteren belül meglévő épületek, építmények, létesítmények átépítéséhez, átalakításához, vízi létesítmények, kikötők, illetve a halászati célú hasznosítást szolgáló létesítmények létesítéséhez, kivitelezéséhez
az igazgatóság szakhatósági hozzájárulása szükséges.

38. § (1) Védett természeti területen a természetvédelmi hatóság engedélye szükséges különösen:
f) nád és más vízinövényzet égetéséhez, irtásához, gyep- és parlagterület, tarló és szalma égetéséhez, valamint - a kijelölt és kiépített tűzrakóhely kivételével - erdőterületen tűz gyújtásához;
h) horgászathoz;

80. § (1) Aki tevékenységével vagy mulasztásával
a) a természet védelmét szolgáló jogszabály, illetve egyedi határozat előírásait megsérti;
b) a védett természeti értéket jogellenesen veszélyezteti, károsítja, elpusztítja, vagy védett természeti terület állapotát, minőségét jogellenesen veszélyezteti, rongálja, abban kárt okoz;
c) a védett természeti területet, továbbá barlangot jogellenesen megváltoztatja, átalakítja, illetve azon vagy abban a védelem céljával össze nem egyeztethető tevékenységet folytat;
d) a védett élő szervezet, életközösség élőhelyét, illetőleg élettevékenységét jelentős mértékben zavarja;
e) a természetvédelmi hatóság engedélyéhez, hozzájárulásához kötött tevékenységet engedély, hozzájárulás nélkül vagy attól eltérően végez
természetvédelmi bírságot köteles fizetni.

- 4/1981. (IV.4.) OVH rendelkezés az Országos Vízgazdálkodási Szabályzat kiadásáról:

222. § (1) Magán víziállás csak a létesítő magánszemély tulajdonában (tartós használatában, haszonélvezetében) levő partszakaszon, kizárólag parti bejáróval létesíthető. A magán víziállás csak idényjellegű, felépítmény nélküli, legfeljebb 10 m2 alapterületű lehet.
(2) Parti bejáró nélkül (minden oldalról vízzel körülvett), valamint a vizek közterületi partszakaszaihoz kapcsolódó, továbbá az állandó jelleggel telepített, és - ahol jogszabály a telepítését nem zárja ki - felépítményes víziállás csak közhasználatú víziállásként létesíthető.

221. § (1) A víziállás a szerkezeti kialakítása szerint lehet:
b) parti bejáróval ellátott (a parttal összekötött), vagy bejáró nélküli (minden oldalról vízzel határolt és csak vízijárművel megközelíthető);
(2) A víziállás az engedélyes (kezelő, tulajdonos) szerint lehet:
a) közhasználatú víziállás, amelyet a vizek és vízterületek, valamint a partok erre kijelölt szakaszain (helyein) a helyi önkormányzat vagy egyesület bárki által - korlátozás nélkül vagy meghatározott feltételekkel - történő közhasználatra létesít, továbbá amelyet jogi személy (gazdálkodó szervezet) a saját rendelkezése szerinti korlátozott körben többek közös használatára létesít;
b) magán víziállás, amelyet a parti tulajdonos (tartós használó, haszonélvező) magánszemély a parti ingatlannal összekötve, saját használatára, vagy a saját rendelkezése szerinti korlátozott körű magánhasználatra létesít.

- 2/1985. (III.28.) OVH rendelet: A vizeken és a vízilétesítmények vízterületén víziállások létesítéséről és használatáról, valamint a víziállások felülvizsgálatáról

1. § (1) A vizek közterületi partszakaszaihoz kapcsolódó, a minden oldalról vízzel körülvett (parti bejáró nélküli), az állandó jelleggel telepített, és - ahol jogszabály a telepítését nem zárja ki - felépítményes víziállás csak közhasználatra létesíthető.
(3) Magánszemély - kizárólag a tulajdonában (tartós használatában, haszonélvezetében) levő partszakaszon - csak parti bejáróval ellátott (a parttal összekötött) idényjellegű, felépítmény nélküli víziállást létesíthet.

2. § (1) A vizeken és a közcélú vízilétesítmények vízterületén víziállás a víz (közcélú vízilétesítmény) kezelőjének előzetes hozzájárulásával, a 3. § (1) bekezdésében meghatározott esetekben pedig ezen felül hatósági engedéllyel létesíthető (alakítható át).

3. § (1) Hatósági engedéllyel létesíthető (alakítható át):
c) bármilyen víziállás a Balatonon, a Velencei-tavon, a Fertő-tavon és a Ráckevei (Soroksári) Dunában.

6. § (2) A kezelő a hozzájárulását - a létesítési és használati feltételeket és előírásokat (4. §) is tartalmazó, vagy azokra utaló - a kérelmező nevére szóló írásbeli nyilatkozattal adja meg.
(4) Ha a kérelem a 4. §-ban említett előírásokra tekintettel nem teljesíthető, a hozzájárulást - a (2) bekezdésben előírt formában - indokoltan meg kell tagadni.

7. § (1) Víziállás létesítésének (átalakításának) engedélyezése [3. § (1) bek.] iránti kérelemhez mellékelni kell:
a) a víziállás műszaki vázlatát, illetőleg műszaki tervét (5. §), két példányban,
b) parti bejáróval létesítendő víziállás esetében a kérelmezőnek a parti ingatlan tulajdoni (kezelői, tartós használói, haszonélvezeti) jogára vonatkozó igazolást,
c) a szükséges szakhatósági hozzájárulásokat, kivéve, ha a kérelmező magánszemély,
d) a víz (közcélú vízilétesítmény) kezelőjének a hozzájárulását, kivéve ha az a vízügyi igazgatóság.

12. § (1) A mederben keletkezett és a vízterület használatát veszélyeztető akadályok (pl. a felhagyott víziállások mederből kiálló részei, visszahagyott karók) eltávolítására az köteles, aki azokat visszahagyta.
(2) Ha az (1) bekezdés szerint felelős személy kiléte nem állapítható meg, és ezért az akadályok eltávolítására nem kötelezhető, azoknak a mederből való eltávolításáról - a mederfenntartás során vagy bejelentés alapján - a meder kezelője köteles gondoskodni.

- 234/1996. (XII.26.) Korm. rendelet az Országos Vízügyi Főigazgatóság, valamint a vízügyi igazgatóságok feladat- és hatásköréről

5. § (1) A VIZIG
a) hatósági jogkörben:
g) az állami tulajdonban lévő vizek és vízilétesítmények tekintetében:
ga) kezeli (fenntartja, üzemelteti és fejleszti) különösen a vállalkozói vagyonnak nem minősülő kizárólagos állami tulajdonban lévő vizeket, illetőleg vízilétesítményeket:
gb) végzi:
3. a természetes állóvizek, holtágak, vízfolyások szabályozását, fenntartását, partvédelmét és üzemeltetését,
5. a vizek medrében található nádasok vízminőség-védelmi nádgazdálkodását;

7. § (3) A helyi vízgazdálkodási hatósági jogkört - a 25. § (2) bekezdésben meghatározott kivétellel - első fokon a települési önkormányzat jegyzője, másodfokon a (4) bekezdés szerinti kivétellel az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló törvény szerinti felettes szerv gyakorolja.

- 1957. évi IV. törvény Az államigazgatási eljárás általános szabályairól
- 1990. évi LXV. törvény A helyi önkormányzatokról
- 1995. évi LIII. törvény A környezet védelmének általános szabályairól
- 151/1994. (XI.17.) Korm. rendelet A közlekedési, hírközlési és vízügyi miniszter feladat- és hatásköréről